1012. No. 10. OM DET SINDSSYGERETSLIGE TUTEL. 2:15 
Frakjendes den ene eller begge forældre foraeldremyndigheden over 
vedkommende barn, taber den, der er frakjendt foraeldremyndigheden, og- 
saa det sindssygeretslige tutel. 
Slægtningerne er ovenfor opregnet i saadan orden, at den, der ansees 
som den narmeste, er nævnt først, og følgelig er han nærmere til at ud- 
eve tutelmyndigheden end den, som nævnes efter ham. Under samme led 
ansees den ældste nærmest; dog gaar baade helbroder og helsester foran 
halvbroder og halvsester !. 
Naar den nærmeste slægtning forlanger det, ber han altid have ad- 
gang til at overtage tutelet, hvis der ikke foreligger grund til at tvile paa, 
at han vil regte det forsvarligt; og fjernere slægtning har under samme 
betingelse ret til at begjare tutelet overtaget af den nærmere. Række- 
felgen ansees dog ikke som aldeles bindende, og den fjzrnere slægtning er 
derfor berettiget, og til i tilfælde forpligtet til at træde i den nærmeres 
sted, naar der foreligger rimelig grund hertil, og som saadan ansees blandt 
andet den omstændighed, at den nærmere ikke — eller ialtfald ikke uden 
særlig vanskelighed — hurtigt nok kan komme tilstede. 
Opstaar der mellem slægtningerne uenighed om, hvorvidt det legitime 
tutel røgtes forsvarligt, eller om hvem af dem pligter at overtage det, vil 
det, naar øvrigheden ikke finder ankerne eller uenigheden ganske grund- 
lese, i almindelighed være rigtigst, at der beskikkes værge”, 
Separeres eller skilles ægtefæller og den ene af dem faar foraeldre- 
myndighed over et eller flere af deres bern, beholder denne ægtefælle og- 
saa for fremtiden — selv efterat barnet er bleven voxent — den sinds- 
sygeretslige tutelmyndighed overfor det, medens den anden ægtefælle taber 
denne myndighed; dog kan den gjenvindes, dersom han (eller hun) senere 
overtager opdragelsen af vedkommende barn, eller dersom han (eller hun) 
bor sammen med det, efterat det har fyldt 18 aar. 
Den af forældrene, der bereves forældremyndigheden, taber med denne 
ogsaa den sindssygeretslige tutelmyndighed. 
Hvis der af anden grund end foreliggende sindssygdom er beskikket 
værge for en sindssyg, f. ex. fordi denne er barn, maa vaergen give af- 
kald, naar umyndighedsgrunden ophører, i tilfælde altsaa naar den sinds- 
syge har fyldt sit 18de aar. Dersom der da ikke paany beskikkes værge, 
gaar den sindssyge tilbage under det legitime tutel. 
1 Se Oskar ANDERSEN: Lovgivningen om umyndige, vergemaal og formyndervæsen. 
= Den her hævdede ret er ikke ganske overensstemmende med regelen i strl. 8 78 2det 
led, idet dette lovsted ikke nævner sedskende og kun anerkjender bedsteforældrenes 
myndighed, naar hverken forældre eller myndige born findes. I det i dette lovsted 
omhandlede tilfælde maa altsaa en undtagelsesregel følges. 
