192 PAUL WINGE. M.-N. Kl. 
danner sig en overklasse af den oprindelig herskende race og de nye 
elementer, den har maattet optage, og denne overklasse bliver parasitær. 
Statens forsvar overlades i stor udstrækning til leietropper af fremmede 
racer, og med den krigerske aands tilbagegang synker gonochorismen. 
Institutioner, som engang var betingelse for vext og fremgang, bliver 
hindring for videre fremskridt. Endnu langt værre er den omstændighed, 
at en talrig børneflok bliver en afgjørende hindring for opfyldelsen af 
overklassens krav paa livsnydelse; og en nedsættelse af disse krav er 
overmaade vanskelig, først og fremst af individuelle psykologiske grunde, 
men dernæst ogsaa paa grund af det hoiveerdige instinkt, som forbyder 
det moralske og velstillede menneske at sætte børn i verden, hvis der 
ikke kan skaffes disse mindst lige saa gode livsvilkaar som de, under hvilke 
det selv lever. 
Ægteskabsfrekventsen synker, befrugtningen begrænses, afkom øde- 
lægges og nataliteten synker. Spørgsmaalet om, hvorvidt degenerationen 
ogsaa — saaledes som Moret mente — bevirker en nedsættelse af evnen 
til at frembringe sundt afkom, er meget tvilsomt og fortjente sikkert en 
indgaaende undersøgelse; og i denne forbindelse vilde det ogsaa have stor 
interesse at studere de primitive racers frugtbarhed! samt fangenskabets 
indflydelse paa pattedyrenes parringslyst og frugtbarhed. 
Natalitetens synken rammer saaledes særlig de racer, hvis fysiske og 
psykiske fortrin engang satte dem istand til at herske, og paa denne 
maade sørger de biologisk heiverdige racer for sin egen 
undergang. 
Kulturudviklingen leder samtidigt til, at befolkningens raceblanding 
øges; og de racer, som repræsenterer den største plusvariation, vil have 
tendents til at komme op i de heiere samfundslag, medens de biologisk 
mindreværdige vil synke ned i underlaget. Men saasnart racen er kom- 
men op i overlaget, steriliserer den sig selv, medens de underliggende 
racer vedbliver at avle bern. Naar nu denne proces har varet nogle 
slægtsled, vil vedkommende befolkning ikke længer have den tidligere 
raceblanding, men gjennemgaaende bestaa af biologisk mindreværdige 
individer?. Kort sagt: Befolkningen degenererer?. 
1 Se herom BuscHaw: Die Fruchtbarkeit bei den Naturvölkern i Morr’s Handbuch der 
Sexualwissenschaften (1912). 
Vi ved intet om, hvor mange racer inden de forskjellige historiske epoker har deltaget 
i sammensætningen af den norske nation; og vi ved heller intet paalideligt om, hvor- 
mange racer for tiden medvirker i denne. Efter AwpR. M. Hansen kan vi adskille 2 
forskjellige typer, og Arso mente at kunne opstille 6 saadanne. Paa grundlag af 
den af W. JoHANNSEN hævdede arvelighedslære maa man efter vor opfatning være 
berettiget til at antage, at de heromhandlede racers antal er langt større. 
Med degenerationen følger en svækkelse af kontrektationsdriften, hvilket bevirker baade 
en formindskelse af gonochorismen og en nedsættelse af evnen til at danne forbund. 
1 
ce 
