I9I2. No. 10. OM UDBREDELSEN AF SINDSSYGD. ETC. I GAMMEL TID. I97 
Under sin fremtrængen mødte kirken hos de forskjellige stammer me- 
get afvigende samfundstilstande. Den mødte Kelter (saasom Pikterne) med 
endnu livskraftigt matriarkat og Germaner med et mere eller mindre ud- 
viklet familjesystem; og da den naaede Norge, forefandt den et kraftig 
udviklet ættesamfund, hvis familjesystem dog endnu var primitivt med ringe 
forskjel mellem de ægte og de uægte børns retsstilling!. Det var maaske 
ikke hengaaet saa mange slægtsled, siden matriarkatet var bleven helt 
og endeligt overvundet, og det ber i denne sammenhæng erindres, at 
Harald. Haarfagre opkaldte den sen, han betragtede som sin fornemste, 
Eirik Blodex, efter dennes morfader. 
I løbet af Middelalderen kjæmpede familjesystemet sig overalt i den 
kristne verden frem til almindelig anerkjendelse; og allerede de ældste 
norske love har givet de ægte børn en ret begunstiget stilling overfor de 
uægte, skjønt disse ikke helt udelukkes fra fædrene arveret. Denne udvik- 
ling fortsattes i de nyere love, som yderligere øgede de ægte børns be- 
gunstigelse”, 
Eftersom kirkens magt voxede og romerretten gjennem den kanoniske 
ret fik voxende udbredelse, erobrede geistligheden en stadig stærkere 
indflydelse paa ægteskabsstiftelsen, og som vi i et senere kapitel nærmere 
skal omhandle, lykkedes det endelig den katholske kirke at naa nær hen- 
imod sit maal, nemlig at fastslaa ægteskabets livsvarighed og lægge hele 
familjestiftelsen ind under sit herredemme*. Familjelivet blev efterhaanden 
paa det neieste knyttet sammen med folkets ethiske grundidéer; og den maade, 
hvorpaa livet artede sig og arbeidet var fordelt i landsbygderne og i de 
dengang ikke meget store byer, gjorde ægteskabet til den eneste praktisk 
mulige form for menneskeligt samliv. 
Middelalderen styrkede saaledes i høi grad familjesystemet og begunsti- 
gede derved en hovedbetingelse for opvexten af en sund slægt — familjesyste- 
1 Allerede BacHorEN (1815—1887) fremhævede i sit store grundlæggende værk „Das 
Mutterrecht" (1861) stærkt matriarkatets gynaikokratiske samfundsordning, hvilken har 
givet anledning til den idé, at kvindens stilling under matriarkatet var en friere og 
værdigere, end den senere blev under patriarkatet, som altsaa skulde have underkuet 
kvinden. Denne opfatnings sigtighed er saa langt fra bevist, at det tvertimod maa 
antages, at patriarkatet temmelig snart i væsentlig grad har forbedret kvindens sociale 
stiling; og det er først og fremst ordningen af det ægteskabelige underdanighedsforhold, 
som har skaffet den europæiske kvinde en saa meget gunstigere stilling end hendes 
asiatiske medsøstres. 
= Først i det. 16de aarhundrede blev de uægte børns retsstilling den, som de senere i 
det væsentlige har beholdt. 
Da reformationen kom, havde den katholske kirke endnu ikke i vort land helt gjennem- 
ført sit matrimonielle program, men reformatorerne og deres efterfølgere fortsatte ar- 
beidet, og i løbet af det :7de og 18de aarhundrede blev familjesystemet gjennemført i 
Norge i den form, som det beholdt ligetil vore dage, 
