1912. No. 10. OM UDBREDELSEN AF SINDSSYGD. ETC. I GAMMEL TID. 207 
Nogle hospitaler havde fra gammel tid foruden friske fattige modtaget 
alle slags trængende syge, medens andre havde viet sig specielle opgaver", 
navnlig at pleie spedalske; og af denne sidstnævnte slags hospitaler havde 
vi i Norge i Middelalderen flere, hvoraf det bekjendteste var St. Jørgens” 
hospital i Bergen. 
Ribe-artiklerne bestemte nu, at samtlige offentlige hospitaler skulde mod- 
tage alle slags syge, og at følgelig de spedalske skulde behandles i samme 
hospitaler som de andre syge?. 
. Hospitaler, der modtog alle slags syge og ikke blot enkelte, f. ex. 
spedalske, benævntes almindelige hospitaler. TARANGER mener, »at 
prædikatet almindelig egentlig refererer sig til hospitalets egenskab af 
offentlig anstalt, der er funderet og udstyret ved kongelig anordning og ved 
offentlige midler« *. 
Den 2den Juli 1607 fik Norge sin egen kirkeordinants, i hvilken be- 
stemtes, at superintendentens samtykke udkrævedes til indleggelse?; og 
i henhold til ordinantsen gaves i de folgende aar nye fundatser for de 4 
stifters® almindelige hospitaler, nemlig for Stavangers og Trondhjems 1612, 
Bergens” 1617 og Oslo 1620. 
Disse hospitaler benævnes senere: Hovedhospitalerne. 
Angaaende reformationstidens fattig- og sygeforsørgelse paa landet 
skal vi indskrænke os til følgende bemærkning. 
Prestegjældenes omraader faldt i den ældste katholske tid sammen 
med herredernes; men efterhaanden indtraadte betydelige forskyvninger, 
hvortil kom, at mange prestegjæld deltes i flere sogne; og fattigdistrikterne 
faldt i regelen sammen med sognene. Reformationens fattig- og sygepleie 
blev aldrig gjennemført paa landet, hvor man med hensyn til forsørgelses- 
maaden blev staaende ved den af Macnus LAGABØTERS landslov fastsatte 
omgangslægd? og den ovenomtalte ordning af tienden, hvorved en fjerde- 
del (den saakaldte bondelod) af bønderne skulde fordeles mellem de fattige. 
Flere hospitaler modtog kun friske. 
Hospitaler, der var bestemte for spedalske, benævntes ofte efter St. Georg. 
wow WO mm 
Man segte dog saavidt mulig at anbringe de spedalske i egne huse; og dette blev ud- 
trykkeligt paalagt ved N. L. 2—19—3. 
4 Se ovencit. afh. s. 15. 
5 Se TARANGER ovencit. afh. s. 16. 
5 Hamars bispedømme blev efter reformationen nedlagt. 
St. Jørgens hospital. 
$ Se AscHEHouss ovencit. verk s. 61. 
9 Se samme verk s. 82. 
