212 PAUL WINGE. M.-N. Kl. 
| byerne skulde fattigkommissionen bestaa af en magistratsperson og 
sognepresten; men forøvrigt fik den i de forskjellige byer en noget af. 
vigende organisation !. 
Paa landet skulde kommissionen bestaa af sognepresten (som formand), 
lensmanden, prestens medhjælpere samt 2 mænd, der valgtes efter noget 
forskjellige regler. 
Bykommissionerne havde at forvalte fattigvæsenets midler og virke 
som fattigforstandernes nærmeste foresatte, og landskommissionerne havde at 
administrere lægdsvæsenet? samt udligne fattigvæsenets afgifter og byrder. 
Samtlige kommissioner skulde aflægge regnskab for stiftsdirektionen, der 
havde overledelsen af hele stiftets fattigvæsen. 
Enhver fattigkommission skulde have en fattigkasse, der traadte i stedet 
for den oven omtalte »fattiges kiste«, og hvis indtægter bestod dels i legat- 
renter eller forpagtningsafgifter, dels i gaver i tavlerne eller blokkene, 
dels i andre almisser. Indsamlingen søgtes organiseret ved aarlig om- 
bringelse af bøger, hvori frivillige bidrag til det egentlige fattigvæsen kunde 
tegnes. 
Ved en række senere reskripter blev der truffet nærmere bestemmelser 
angaaende organisationen af forskjellige fattigvaesener, navnlig for berg. 
værkerne”. 
Uagtet fattigvæsenets adgang til at faa fattige forsørgede i hospitalerne 
vedblivende stod aaben, viste det sig dog snart, at der paa foreskreven 
maade ikke indkom tilstrækkeligt til fattigvaesenets og de understettedes 
underhold. Ved en række reskripter blev der derfor givet adgang til at 
iligne indvaanerne den sum, de skulde betale i »gave« til de fattige; og 
saavel de frivillig tegnede som de ilignede »gaver« kunde inddrives ved 
exekution og udpantning À. 
I løbet af den følgende tid fik byernes fattigvæsen ogsaa andre indtægter, 
saasom afgifter af vin og brændevin, som solgtes eller udskjaenkedes i byerne ?. 
1 Se ASCHEHOUG ovencit. s. 148. 
to 
Anordningen af 2den Decemb. 1741 kjender aarslegd. 1 stedet for at anbringe 
de fattige i legd brugte man ogsaa mangesteds at lade dem forblive i deres hjem og 
understøtte dem med naturalydelser, der udlignedes paa bønderne. Denne understottelses- 
maade kaldtes „opveiet lagd“, og i modsætning hertil betegnedes anden lægd som »hus- 
lægd" (se , Betænkning og Indstilling fra den ved Kgl. Resol. af 5te August 1853 
nedsatte Kommission angaaende det offentlige Fattigvæsen paa Landet" s. 95 f.). 
3 Se navnlig reskripter af 2den Oktober 1776, 14de September 1802, 21de April 1805 og 
31te Oktober 1805. 
4 Se reskripter af 2den November 1742, 22de Marts 1748, 13de Februar 1772, 13de Januar 
1774, 2den September 1791 og 23de September 1799. 
Denne afgift blev ophævet ved loven af iste Juli 1816; men ved lov af rode Januar 
1837 blev afgift til fattigkassen af salg og udskjænkning af brændevin gjenindfort (se: 
Femtiaars-Beretning om Christiania Kommune for Aarene 1837— 1886 s. 348). 
