I9I2. No. 10. OM UDBREDELSEN AF SINDSSYGD. ETC. I GAMMEL TID. 213 
Efter skatteloven af 26de August 1833 opherte brugen af gavebeger, og 
hvad der tiltrængtes udover de faste indtægter, blev at udligne som fattigskat. 
Anordningen af 2den December 1741 er den udferligste af de fire; 
særlig indeholder den detaljerede bestemmelser om »Tugthusets« opgaver 
og ledelse. I anstalten skulde ingen indsættes uden »Selvraadige, Lade, 
Modvillige, Drukkenbolte, friske ugudelige arbeidsfore Betlere«. Dette de- 
taljeres nærmere i de følgende paragrafer, hvori bestemmes, at der foruden 
betlere og lesgjængere kan optages »vanartige og gjenstridige Tjeneste- 
folk«, lesagtige kvindespersoner, uforligelige og liderlige ægtefolk samt 
kvinder, som 3 gange havde avlet bern udenfor ægteskab. 
Endelig bestemtes det ogsaa, at fattige børn af begge kjøn kunde op- 
tages; men da man gik ud fra, at der, navnlig i den første tid, kun vilde 
kunne skaffes plads til et meget begrænset antal børn, blev der i S 5 truffet 
en midlertidig! bestemmelse om, at forsorgsløse under 10 aar gamle, af 
fattige haandværkere eller handelsmænd efterladte børn kunde fordeles til 
opfostring blandt standsfæller, og denne ordning blev staaende ved magt, 
indtil efter biskop CHRISTIAN SCHMIDTS initiativ 1 1778 det endnu existe- 
rende opfostringshus (Vaisenhuset) blev oprettet. Denne anstalt fik over- 
draget den ovenfor omtalte, Tugthuset tilhørende kapital, der oprindelig 
havde tilhørt det ældste spinde- eller børnehus. 
Videre heder det i kap. III S 6: »Forældre, som have ulydige, gjen- 
stridige og vanartige Børn maae i Anledning af Lovens 6—5—1 og 2 lade dem 
indføre i Tugthuset; og paa det at endog fornemme Folk med slig Revselse 
kan faae tæmmet onde Børn, maae til dem, for billig Betaling, særdeles 
Værelser vorde indrettede. Det skal og være Forældrene tilladt efter eget 
Behag, igjen at udtage dem, efter deres derom gjorte Ansøgning til Di- 
recteurerne.« Tilladelsen blev ophævet ved plakat af 8de April 1771. 
Anordningen af 2den December 1741 oprettede en »Kommission for 
de Fattiges-Væsen«”, som skulde bestaa af 7 medlemmer, nemlig en ma- 
gistratsperson 2, stiftsprovsten, overinspektøren, 2 af byens eligerede mænd ! 
1 I paragrafens slutning heder det: ,,Naar Gud velsigner Tugthuset med lykkelig Frem- 
gang, skal der gjøres Anstalt, hvorledes fattige Børn kan paa en vissere og bestan- 
digere Fod vorde opfostrede og oplærte." Reskriptet af 4de December 1744 befalede 
oprettet et vaisenhus i Kristiania; men denne anstalt kom ikke istand. 
Denne kommission benævntes i almindelighed for ,,Tugthuskommissionen". 
Valgt af stiftsdirektionen. 
de e ts 
De eligerede mænd var et borgerudvalg paa 12 mænd, som efter borgerskabets forslag 
valgtes af magistraten, og som ovede en vis indflydelse paa byens styrelse. Ved pri- 
vilegierne af 1735 blev institutionen fastslaaet som permanent. Se ASCHEHOUG ovencit. 
S. I53— 137. 
