TA" 
IQI2. No. 10. OM UDBREDELSEN AF SINDSSYGD. ETC. I GAMMEL TID. 217 
stiftelsen to gavebreve paa tilsammen 5000 spd., der dels skulde anvendes 
til indretning af bygningerne, dels hensættes paa rente til stiftelsens fordel. 
Den rode Marts 1819 blev statholderen, stiftsdirektionen og fattigkom- 
missionen enige om »principper« for stiftelsens virksomhed; og ved disse 
overlodes bestyrelsen til fattigkommissionen, og de ovenomhandlede 
regler for optagelse af lemmer blev nærmere formulerede og fastslaaede. 
Disse »principper«, der danner stiftelsens fundats, har ikke opnaaet 
kongelig konfirmation !. 
At det var de ovennævnte subskribenters mening, at »Christian Au- 
gusts Minde« skulde være en mild stiftelse, synes allerede at fremgaa 
af indbydelsen, hvori den udtrykkelig betegnes som »stiftelse« og senere som 
»velgjerende indretning«, Horst omtaler den i 1823 som en mild stif- 
telse2; og ved de ovennævnte »principper« fastsloges kun, at stiftelsen 
skulde bestyres af fattigkommissionen ; derimod fandt ingen overdragelse 
af eiendomsretten sted. 
At fattigkommissionen overtog stiftelsens bestyrelse, var til en vis grad 
en rimelig ordning, baade fordi dens oprettelse udelukkende var til fattig- 
væsenets gavn, og fordi den skulde erstatte indretninger, over hvilke fattig- 
væsenet havde havt raadighed. 
»Christian Augusts Minde« er ogsaa eier af legatformue og findes op- 
ført i NicoLaysens »Norske Stiftelser<. 
Angaaende stiftelsens grundlæggelse og videre skjæbne henvises til 
Ousreps ovenciterede afhandling, i hvilken man vil finde en udtømmende 
fremstilling af hele denne sag. 
Vi har allerede ovenfor omtalt, hvorledes fattigvæsenet altid har havt 
befatning med sygepleien; men vi finder det dog nødvendigt, før vi gaar 
over til at behandle dets stilling til sindssygepleien, noget nærmere at om- 
handle dets forhold til den almindelige sygepleie. 
Ved siden af de store pest- og koppeepidemier var spedalskheden 
Middelalderens værste sygdomssvøbe; og i det 13de aarhundrede naaede 
dens herjinger over hele Europa sit heidepunkt. Man havde fuld forstaa- 
else af, at isolering af de syge var nødvendig for at beskytte befolkningen 
mod smitte, og rundt om i landene indrettedes hospitaler, der udelukkende 
! Dette var neppe heller paakrævet (se OPPERMANN ovencit. s. ro f.). 
2 „Det var for at afhjælpe dette betydelige Savn (af et ,Spindehus") — — — — at en 
Deel philanthropisk sindede Borgere — — — — kjobte den saakaldte Mangelsgaard 
(se Horst: 
— — — — og skjænkede den til en vordende Arbeidsanstalt — — — — 
Betragtninger over de nyere Britiske Fængsler (1823) s. 189 f.). 
