12 , OVE DAHL. M.-\. Kl. 



optræder paa kalken og de losere skifere en meget artrig fjeldflora, og av 

 dennes planter er der flere, dc-r kun optræfler paa marmor- og skiferforma- 

 tionen. A. Blytt regner derfor fjeldfloraen i Lerskar- og Dunderlands- 

 dalen blandt sine kolonier av »kontinentale arktiske jjlanter (Dryasforma- 

 tionen), og de fleste av d(.' herhen hørende planter var ei tidligere paavist 

 mellem Dovre og Ranen '. 



Men det mellemliggende parti, navnlig den sydligste del av Nord- 

 land og den nordligste del av Nordre 'Irondhjems amt, var hittil meget 

 litet undersøkt i botanisk henseende, 



Paa sine reiser for at undersøke vegetationen i det arktiske Norge 

 benyttet J. M. .Nokman de tider av aarct, der ei egnet sig til disse under- 

 søkeiser, særlig forsommeren og undtagelsesvis ogsaa høsten til under- 

 søkeiser av floraen mellem Polarkredsen og Trondhjemsfjorden. Særlig 

 var det den ytre kyststrækning, han undersekte, saaledes i Nordland: 

 Brønnøy, Vega, Aisten (Alstahaug) samt dele av fjordtrakterne i Bindalen, Vel- 

 fjorden og" Vefsen. Sidste sted var det særlig paa følgende steder, han botani- 

 serte: Øifjeld, Kulstadaas, Dolstadaas, Andaas, Alsgaard og ved Bjørnaa- 

 vand. Sine undersøkeiser har han offentliggjort i io avhandlinger i Archiv 

 f. Mathem. og Naturv., b. 5 (1881) og 8 (1883)-. Norman følger her 

 samme princip som i sin arktiske flora, at anføre saavel sjeldnere som 

 almindeligere planters forekomst paa endel over gebetet nogenlunde jevnt 

 fordelte speciallokaliteter. Herved opnaaddes for flere distrikters vedkom- 

 mende, at man fik en paalidelig og forholdsvis fuldstændig floristisk 

 oversigt særlig over kystvegetationen i trakter, hvor den egentlige vest- 

 landsflora og den arktiske motes. Av stor interesse er ogsaa Normans 

 bidrag ved de mange nye nordgrænser for planternes forekomst, som de 

 indeholder. 



Omtrent samtidig med Normans undersekelser, aar 1881, botaniserte 

 cand. theol. Sigmund Thorkelson (= dr. philos. Sig. Thor) i grænse- 

 distrikterne mellem Nordre Trondhjems og Nordlands amter (Kolvereid, 

 Leka og Bindalen) samt i Vefsen og Susendalen i Hatfjelddalen. Særlig 

 var det sidste prestegjeld ganske ukjendt i botanisk henseende. De sjeld- 

 neste planter, Sig. Thor opdaget, meddeler A. Blytt i »Nye Bidrag til 

 Kundskaben om Karplanternes Udbredelse i Norge« (Chr.ia Vid.-Selsk. 

 Forhdlg. 1882, nr. i), nemlig: Cliamacorcliis alpiua: Sommerfjeldtop ved 



1 Se Forsøg til en Theori om Indvandringen af Norges Flora, Kristiania 1876, Nyt Mag. 

 f. Naturv., b. 21, s. 285 og 293 — 94. 



2 Voxesteder for nogle af den norske Floras Karplanter sondenfor Polarkredsen og Yder- 

 ligere Bidrag til Kundskaben om Karplanternes Udbredning i det nordenfjeldske Norge 

 søndenfor Polarkredsen. 



