24 OVE DAni . M.-N. Kl. 



og Ä. viridc, Equisctum variegatuui, (ad-cx dii^itala, C. ornilhopus og C. 

 nipcstris, Veronica frnticniis, Salix reticulata samt Dryas octopetala. Den 

 sidste optræder ogsaa enkelte steder i mængde i selve skaret. 



lùidnu interessantere blir dog vegetationen opunder fjeldet ovenfor 

 S k e i. lier er der tætte krat av Corvlus Avellana, Ulmus montana og 

 llbiiriiiiiii Opnliis, hvoriblandt ogsaa spredt Sorhns fennica og et par 

 mindre trær av Pynts Malus. Iblandt de planter, der danner undergrun- 

 den, bemerkedes i mængde Aspcnila odorata, Circaea alpina samt Mer- 

 ciiridlis pcrcniiis. Fra krattene og urene skal desuten særlig nævnes: 

 Lactnca nuiralis, Lapsana connnnnis, Lappa minnr, Tanaceta>n vulgare, 

 Campanula latifolia, Scruphularia nodosa, Stachys sylvaticus, Viola mira- 

 bilis, Hypericum hirsutum, H. perforatum ', Geranium Rohertianum, Vicia 

 silvatica, V. sepinm, Lathyrus vermis, Rosa cinnamomea, R. mollis (med f. 

 glahrata), R. glaiica, Geum urbannm, G. internwdium, Erysimum hieracii- 

 Jolium, Arabis liirsuta, ThalictnDn Jlavnm, Ranunculus Ficaria, Aconitum 

 septentrionale, Actaca spicata, Moeliringia trineroia, Epipactis atrorubens, 

 Convallaria majalis, Paris quadrifolia, Polygonatum verticillatum , Carex 

 ornithopus, C. digitata, Triticum caninum, Poa nemoralis (formae), Avena 

 pubescens, Calama grostis Epigeios, Onoclea Strut hopte ris, Aspidium Lone hi tis 

 — foruten de fleste av de planter, der ellers optræder i skogliene. I dette 

 parti har rimeligvis ogsaa M. N. Blytt fundet Adoxa Moschatellina, som 

 han anfører for Aisten. Merkelig er det dog, at han ei anfører Mercurialis 

 og flere av de ovenfor nævnte planter, skjønt han nævner Aspcrula og 

 hasselen ved Skei. Vegetationen her virker overraskende til at være paa 

 disse breddegrader. Den tør betegnes som maaske den rikeste paa hele 

 Helgelands kyst. Man føler sig hensat til vore rikeste fjordtrakter paa 

 Vestlandet; ja naar man betragter undergrunden med Mercurialis 

 og Asperula og hasselkrattenes og urenes blomsterflor, minder det ikke 

 saa litet om de frodigste trakter ved Kristianiafjorden (f. eks. i Asker). 

 Grunden til denne usedvanlige vegetation er væsentlig at søke i lokalitetens 

 lune beliggenhet, under de Syv Søstres hoie mur og de mot solen ven- 

 dende kalkberg. 



Hassel og asal og endel av de nævnte planter fortsætter ogsaa øst- 

 over i kalkurene til Hamnes. Ret over dette og kun adskilt derfra ved 

 et meget smalt og grundt vad ligger 



1 Allerede anført herfra av Heltzen, se s. 7 ovfr. 



