191 1. No. 6. BOTANISKE UNDÈRS0KELSER I HELGELAND. 1. 37 



Paa ekskursionene i juli har jeg særlig studert kalkbergene og krat- 

 skogene, i august derimot strand- og mvrvegetationen. Ilæstadtind be- 

 steges i-'v 1908 fra Hæstaci og ned til Strauniavandene, Dønmanden fra 

 Hagen '° 7 191 o. 



Først skal her nævnes kalk bergenes vegetation. 



Her forekommer likesom paa Aisten og de ovenfor nævnte mindre 

 øer en meget rik tlora, dels saadanne planter, der ellers er sjeldne ute 

 ved kysten (A. Blytts boréale element), dels endel fjeldplanter. 



Av de første skal her nævnes: Polypodiitiii vulgare, Asplciniiii Triclio- 

 iiia/ies, A. Ruta luiiraria, ITonc/sia i/vciisis, Plicgoptcris Robcrfiaiia, Avoia 

 piibesir/is, Ca/rx oniithopus, C. digitata, Allium olcraccuui, Orchis iiiascu- 

 lus, GyniiKulciiia coiiopra, Epipactis atroruhois, Armaria scrpyUifolia, Silène 

 rupestris, Arabis hirsuta, Ervsiniuiii /lieradi/oliuni, Seduiu acre, Alche- 

 luilla *vestila, Auf/ivllis Vulurraria, (icranium Robertiamnn, Linum cathar- 

 ticuiu, Polygala vulgare, Epilubiuiii colliiiuui, Hippophaes rlianuioides (Nord- 

 \iken), Pyrola rotuitdifolia, Liuaria vulgaris, J^erouica Cliaiuaedrys, Galium 

 boréale, Valeriana officinalis (xera), Erigeron acer, Hieracium aniogenum, 

 H. hvperboreum. 



Sammen med disse sydligere indlandsplanter forekommer ogsaa paa 

 kalkklippene endel fjeldplanter, der omtrent ganske mangler paa de med 

 lyng og mos dækkede gneis- og granitklipper. Av disse skal især nævnes: 

 Asplenum vinde, JVoodsia alpina, Aspidiuni Luncliitis, Equisetuni var'ie- 

 gatum, Trisetum spicahim, Triticum violaceum (Nordviken), Carex rupestris, 

 C. atrifusca (ifølge A. Blytt), Gvmnadenia albida (Nordviken), Coeloglossum 

 viride, Salix liastata, S. myrsinifes, S. reticulata, Silène acaulis, Cerastium 

 alpiiniDi, Tlialictntin alpiiiuni, Draba iiirana, Saxifraga oppositifolia, S. 

 aizoides, Drvas octopetala, Prinuila scotica, Gentiaua nivalis, Veronica fruti- 

 cans, Euphrasia miniina, E. Salisburgensis, Erigeron borealis. 



En av de hyppigst optrædende og for kalken mest karakteristiske er 

 ogsaa her Dryas. Ofte gaar den (paa et par steder ogsaa Salix reticulata) 

 like ned til stranden, f. eks. i Nordviken, Breiviken, Nordøyvaagen. 



Som de paa denne vegetation rikeste felter skal nævnes: Nordviken, 

 Soltjeld, Donnesfjeld. Paa de to sidste steder optræder dog ikke Dryas, 

 der oftest forekommer paa lavere aaser eller paa strandtlaten. 



I nær forbindelse med denne kalkbergenes flora maa omtales den tlora, 

 der optræder i de tørre krat og urer, hvor underlaget er skifer og kalk. 

 Av særlig interesse er her de ovenfor nævnte lokaliteter: Solfjeld (blandt 

 aim og hassel), Donnesfjeld (aim og hassel sparsomt), Nordviken og tildels 

 Aakvik (litt aim). 



