38 ovK uAiii,. M.-N. Kl. 



i Icrfra kan næ\'nc.s: ('dlaiiuii^rostls purpurea, C. Epii^cios, Melicii 

 jiiilaiis, l'an iiriiioralis, Tri 1 1 en m auiiiiuui, ('<trex timricald (Dønnesfjeld), 

 Couvallaria Jiia/'a/is, Liskra ovata, IHalauihcra bifolia, Cypripeilium Calce- 

 o/ns (Nordviken iflg. Zahl), Corv/ns AvcIIcdui, f 7nius tnontana, Actaea spi- 

 aita, Moeliriiigia lri)iervia, Car(hi))iiiir liirsnta (Aak\'ik), Sorhus Aria *sa/ici- 

 folia (Nordviken), Pvrns Mains (Dønnesfjeld), Kuhns idaens, fjeniii iirhannin. 

 Rosa glanra, R. mollis, riria silvatica, I', sepinni, V. Cracca, llvprrienin 

 liirsntiiDi, IL pcrforalnni (Dønnesfjeld), Viola mirahilis, W Riviniaiia, Epi- 

 lohinni jiionlannni, Calainiiitlia Clinopodinm, Scroplmlaria nodosa, Gentiana 

 canipeslris, Vibnrnnm Opnlns, Gnaphalinm sylvaticiun, endel Hieracia og 

 flere av de for kalkbergene anførte : boréales planter. 



Vegetationen i de fugtige birkelier under fjeldene var ganske den 

 samme som paa Aisten. dog manglur Acofiitnni og Aspidin)n iiionla)niiii. 



Fjeldfloraen. De hoiere fjtldpartiei- paa Donna, der, som ovenfor 

 nævnt, dannes av gneis og granit, har en langt fattigere og mere triviel 

 flora end kalkbergene i lavlandet. 



Fra Hæstadtinden (op til varden, 733 m. o. h.) skal anføres: Atliy- 

 riniii alpestre, Equisctnm arvense v. alpestre, Lycopodimn alpiunm, L. Selago, 

 Nardns stricta, Phlenm alpiunm, Agrostis borealis, Aira alpina, Festnca 

 ovina, Carex rigida, C. brnn/iesce/is, C. vaginata, Scirpns cacspitosns, Ern>- 

 pliornm Sci/enc/izeri, Jnncns triglnmis, J. tri/idns, Lnznla spicata, Salix 

 herbacea, Betnla piibescens, Oxyria digvna, .Sagina Einnaei, Cerastinni alpi- 

 nnm, C. trigvnnm, Cardaminc bellidifolia, Rhodiola rosea, Saxifraga stel- 

 laris, Sibbaldia procnnü)ens, Mola biflora, Epilobinm lactiflornm, E. Horne- 

 mainii, /higelica Archangelica, Anthriscns sylvestris, Connis snecica, Pyrola 

 /ninor, Azalea procninbens, Arctostapliylos alpina, Andromeda hvpnoides, 

 Diapensia lapponica, J^accininni Mvrtillns, V. vitis idaea, Trientalis enropaea, 

 Campainila rotniulifolia, A)itennaria dioica, Gnaphalinm norvegicnm, G. snpi- 

 nnni, Sanssnrea alpiiut, Eeontodon antnnmalis, Mulgcdium alpiunm, Ta- 

 raxac/im crocenm, Crépis palndosa, Hieracinm (ïlpinnni. 



Denne vegetation kan omtrent betegnes som typisk for de høiere 

 gneis- og granitpartier ute paa øene. 



Paa Hæstadtindens skraaning ned mot Finbiuand viser sig derimot 

 nogle av de nævnte skifer- og kalkplanter, saaledes Dryas octopetala, Tlia- 

 lictrnni alpinnin, Salix reticulata, Asplenum i'iride og Aspidinm Loneln'tis. 

 Denne skifer-kalkflora blir især fremtrædende, naar man kommer ned paa 

 kalkaasene paa nordsiden av Straumavandene og Holandsvandet. 



Fra ekskursionen op paa Døn mand en (høieste top 836 m) kan an- 

 føres: Paa skraaningene over birkegrænsen i skaret op for Hagen er 



