48 o\'K DAiii.. M.-N. Kl. 



Handnesøen, 



der ogsaa tilliorcr Ncsna, er 34 km.-. Det er en laiif^straki klippeo, hvor 

 fjeldene paa nord.sidcn mot .Sjona gaar .stellt ned i havet; men ellers er 

 der langs kysten forholdsvis tæt hebyggelse. De høieste fjeld er Grønli- 

 tind nordøstligst, dernæst Stokkatind 594 m. midt paa øen, Handnesfjeld 

 493 m. .sydøstUgst samt i laiidsteintjeld omtrent midt paa vestsiden. Midt 

 over øen fra sydvest til nordost er der en forsænkning, Inori ligger 

 Stokkavatn 313 m. o. h., 1 km. langt og 0.6 km. hredt. 



Det geologiske underlag er temmelig ensartet, idet omtrent hele øen 

 dannes av skifer med enkelte kalkpartier, særlig oppe paa fjeldpartiet i 

 nordøst fra Juviken iienimot Ilandstein samt i midtpartiet over Handnes- 

 fjeldet til Stokkatinden ned mot vandet. Nederst nede paa fjeldskraanin- 

 gene er der litt løvskog og krat med tenimelig gode havneganger. Av 

 hassel forekommer der litt, særlig i skogen ved Saura (ifølge R. Juulj. 



I Holistisk henseende er særlig at merke, at herfra anføres Cairx 

 pcdnfa, Cohirsia BcUardi og Potciitilla iiivea, der ei ellers er fundet paa 

 oene, men forekommer ret over paa fastlandets fjelde ved Nesna. Des- 

 uten nævnes herfra av fjeldplanter: Carex nipestris, Aira alpina, Salix 

 reticulata, Saxifraga Cotyledon, S. caespitosa, Drvas octopetala, Diapensia 

 lapponica, Prinuda scolica, Erigcron boiralis og av lienes vegetation planter 

 som Polvgonatitin vcrticillatuni, ^-Iconitiini septentrionale, Canipa)ni!a latifölia. 



Særlig bør merkes forekomsten her paa øen av Goodyera repens, der 

 ellers utmerker naaleskogen og i ytre Helgeland ellers kun er kjendt fra 

 Dønna (se s. 39 ovenfor). 



Av planter, der paa oene helst forekommer paa skifer og kalk, næn-ner 

 A. Blytt i sin trykte fortegnelse følgende for de av ham undersøkte øer 

 Uten nærmere angivelse: Equisetum variegatuni, JVoodsia ilveusis, IV. 

 alpina, Aspidiuni Lonchitis, Polypodinni vulgare, Ca/annigrostis Epigeios, 

 Avena pubescens, Carex nipestris, C. ornitliopus, C. digitata, C. glauca, 

 Cojwallaria nuijalis, Paris qnadrifolia, Cynuiadenia conopea, Epipactis atro- 

 rubens, Salix niyrsinites, S. reticulata, Erigero)i borealis, Sfacltys svlvaticus, 

 Scrophularia nodosa, Veronica f rut i cans, V. Cliamaedrys, Arctostapliylos 

 uva ursi, Pinipinella Saxifraga, Thalictruni alpinuni, Actaea spicata. Are- 

 naria serpyllifolia, Moehringia trinervia, Linuni catharticum, Polygala vul- 

 gare. Rosa glauca, R. mollis, Dryas octopetala, Ant/ivllis Vulneraria, hvortil 

 kommer endel almindelige fjeldplanter, der ogsaa i la\landet talrikst fore- 

 kommer paa disse bergarter, som Coeloglossuni vi ride, Salix hastata , Si- 

 lene acaulis, Cerastiuni alpinuni o. Ü. Af sjeldnere træsorter, der paa 

 kysten foretrækker dette underlag, nævnes Cory lus Avellana og Ulnius 

 niontana. 



