72 OVE DAHL, M.-N. Kl. 



av vandet saaes ogsaa paa en lav kalkaas Drvas, . ]/>li mini viridr, firi- 

 i^eron Borealis; oj^ Triliciiin violaceum. 



For dog allikev(.l at undersMke et av de hwiere granitfjeld valgte jeg 

 at bestige Vast inden, der hæver sig med en litt kuppelformet top 1008 m. 

 o. h. sydøst for Vasvatn. Fjeldet bestiges med lethet fra sydøst, medens 

 det til de andre sider har steile styrtninger. Vegetationen i de birkeklædte 

 lier og opad skaret paa sydøstsiden var vistnok mangesteds temmelig 

 frodig, men frembød litet a\' interesse, kun birkelienes sedvanlige planter. 

 Nævnes fortjener maaske, at Idmiciinin vidi^arc her som ellers ved Alder- 

 sundet, hvor den benævnes Tanse, er temmelig almindelig i liene. Opad 

 fjeldsiden mot liøideplataaet optræder der ogsaa paa flere steder en ret 

 frodig, men ei synderlig interessant fjeldflora. Eksempelvis skal nævnes : 

 Erigeron horealis, Petasitcs frigidits, Gentinua nivalis, Autennaria alpina, 

 Arabis alpiita, Sa.xifraga riviilaris, S. nivalis, S. strllaris, S. caespitosa, 

 Cerastiitui al pi nu 111, Viscaria alpina. Sagina Li)iiiaei, Jlpilubiitin I lornrnianni, 

 li. lactijlorum og mellem urenes stener som almindelig ellers: Crypto- 

 gramme crispa, Lvcopodinm Sclago, Poa glaitca, Luzula arcitata og Carda- 

 mine belUdifolia. Oppe paa plataaet saaes en Herhet a\- disse planter 

 samt Saxifraga ce mit a og Cerastiitin Edniondstonii. 



Syd for Vasvatnet ligger i en gryte det lille vand S vart va tn 

 (175 m. o. h.) og adskilt derfra ved en høideryg Si la vat net (26 m.). 

 Liene ned mot begge disse er meget bratte og særlig ned mot det sidste 

 urede eller græs- og birkeklædte. I den særdeles frodige livegetation ned 

 mot Silavatnet fandtes Hypericum hirsufum og ved at slaa tilside den tætte 

 bestand av hoie bregner, turt, skoggeranium o. s. v. en bundvegetation av 

 Circaea alpina og Aspernla odorata. Den sidste pleier i disse trakter at 

 ledsage almen, og nogle trær herav likesom ogsaa hassel skal efter sigende 

 forekomme inderst inde ved vandet. Her er der ogsaa et nes, der be- 

 nævnes Almneset, hvorav igjen er dannet rektangelkartets Almnestind paa 

 det ovenfor liggende fjeld, der her i trakten benævnes Grønfjeldet, fordi 

 dette tar sig grønt ut i motsætning til de nakne fjelde ved Silavaagen og 

 ellers paa nordsiden av Sjona. 



SJ on a 



er en fjordarm, der gaar ind nord for Ranenfjorden mellem Handnesoen 

 og fastlandet i Lurøy herred. Inderst inde deler fjorden sig i en nord- 

 østlig arm Nordsjona eller Nordfjorden og en sydøstlig Sørfjorden. Paa 

 fjordens nordside er det geologiske underlag granit, medens det paa syd- 

 siden er skifer. Motsætningen mellem fjordsiderne er meget skarp; medens 

 det høie fjeldparti paa nordsiden for størstedelen er avskoldet som efter en 



