igil. No. 6. BOTANISKE UNDERSØKELSER I HELGELAND. L 73 



skog- og lyngbrands herjinger, sommesteds like fra strand til top, er nord- 

 vestsidens skrenter grønklædte. Paa nordsiden er det derfor kun strand- 

 kanten, der kan indbyde til undersøkelse. Strandfloraen kan vistnok her 

 fle.resteds være temmelig rikholdig. Ytterst ute ved bunden av Silavaagen, 

 der gaar ind til Silen, er der saaledes en utpræget smaastenet Strandflora 

 med Auiinadcuia, Mcrtciisia, Cakile, Silnw maritima, Elyiitits, og længere 

 inde f. eks. ved Flostrand mere fugtig-sumpig græsmark med planter som 

 Agrostis stolonifcra, Carex glareosa, C. norvegica, C. salina, C Ocderi, 

 Jiiiicus Gcrardi, Atriplcx hastatmu, ^l. patiilimi, Claux maritima, Stdlaria 

 crassifolia tildels sammen med disse. 



Fra nordsiden av Sjona utgaar der dog et par dalfører i nordlig ret- 

 ning, der optages av temmelig store vand, nemlig nord for Flostrand 

 Strandvatnet (5 km. langt og 0,7 km. bredt), der fortsætter i et dal føre 

 op til vStrandtindene, og kun adskilt derfra ved en smal fjeldryg, Graa- 

 vatn (5 km. langt og 0,8 km. bredt), der nedtil er forbundet med Lille- 

 vatn og atter kun ved en meget smal hoideryg er skilt fra Helgaavatnct 

 (5 km. langt og i km. bredt). Langs Strandvandets østre bred er der litt 

 løvskog. Det samme er ogsaa tilfælde i dalbunden nord for vandet 

 samt litt birk- og granskog (med en og anden furu) langs Helgaavatnet, 

 især paa østsiden. Dalbunden syd for Helgaavatnet er meget myrlændt. 

 Her saaes en og anden hendøende furu. 1 myrene fandtes her av litt 

 sjeldnere planter Carcx rariflora og Scheuchzeria palustris samt i et litet 

 tjern nær Lillevatnets østside den paa disse kanter sjeldne Nvmp/iara alba. 

 Ellers er der i liene, særlig paa østsiden av Helgaavatnet, en meget fro- 

 dig livegetation med høie bregner (hvoriblandt Aspidium montamim), græs- 

 arter og sedvanlige liplanter som Geranium silvaticum etc. samt tildels en 

 interessant Hicraciian-ü.ora. 



I den inderste del av Nordsjona, særlig mot fjordbunden Pollen og 

 det indenfor liggende vakre PoUvand er der ogsaa litt skog av birk og 

 gran med en temmelig frodig livegetation, hvoriblandt især Hicracium- 

 floraen gjorde sig gjældende. 



Blandt strandfloraen baade nedenfor gaarden Nordfjorden og inderst 

 i Pollen tiltrækker navnlig Latliyrus maritimus sig opmerksomheten. I Nord- 

 land har jeg ei bemerket den andre steder, men av M. N. Blytt angives 

 den ogsaa for Ranen. Sydgrænsen i det nordlige Norge er Nærø. 



Paa Stornibba (423 m.) i fjcldpartiet mellem Nordtjorden og Sor- 

 fjorden fandtes paa skifrig grundlag litt Dryas, Carex pcdata og C. ru- 

 pestris samt Gentiana campest ris. I de birkeklædte eller myrlændte skraa- 

 ninger ned mot Sørfjorden var der ellers en triviel flora. 



