ICH- No. 6. BOTANISKE UNDERSØKELSER I HELGE LAND. I. 



catliarticitni, Antliyllis I 'iiliieraria, Erigcroii aar, E. borealis, Gcntiatm cam- 

 pcsfris, Gymnadenia conopea, Orchis uiasciiliis, Epipactis atrontbcns, Listera 

 ovata og Carex or>iitlu>piis. 



Denne flora fortsætter indover paa sydsiden til fjordbunden. Særlig 

 skal fra denne strækning nævnes Salix reticulata ved Skjeraasviken like 

 nede ved stranden paa kalk, Erysiiiiiini liieraciifoliiiiii like ved husene \ed 

 Holnivik samt Mcrciirialis pr minis i selskap med l'ihiirnit»! i birkekrat 

 nær Ytterenget. 



Av störst interesse er dog maaske vegetationen ved Krokvik og hassel- 

 krattene indenfor holmen paa fjordens nordside. Vegetationen her minder 

 likesom den paa Skei ved Aisten ikke saa litet om fjordene paa Vestlandet 

 og om Ostlandet. 1 hasselkrattene optræder saaledes blandt andet: Calaiii- 

 ai^rostis Epigcios, Carcx digitata, Orchis »lasciilus, Epipactis atrorubens, 

 Listera ovata, Lathvnis vcntits, Thalictriim Jlavu)u, Hvpcricnm hirsiitum 

 og Mercurialis percuiiis. Ogsaa de ovrige fra sydsiden nævnte planter 

 optræder her. 



Under hasselbuskene mellem Baatstoen i det indre av fjorden og 

 Hjartland ved Leirfjorden fandtes ogsaa Lathvnis vcrims og Mcrciirinlis. 

 Endvidere kan nævnes Xaiiiiibiirgia tlivrsijlora ved Ulvangen paa nord- 

 siden samt, at Aconitum er almindelig i Meisfjorden likesom paa Aisten. 



Mellem Meisfjordens bund og Leland i Leirfjorden er der derimot paa 

 m\-rlandet i det hele en fattig flora. Phragmites, der i det hele er tem- 

 melig sjelden i Helgeland, saaes her fleresteds. 



Leirfjorden 



gaar ind i estnordøstlig retning mellem Aisten og fastlandet og fortsætter 

 indover fra Aistens nordøstspids. Bredden er fra i km. til henved 4,5 km. 



De lavere partier ved denne fjord dannes likesom i Meisljorden av 

 skifer og kalk. Den sidste optræder især langs nordsiden like fra odden 

 mot Meisfjorden til Hjartland, midt for Meisfjordens bund, og fortsætter 

 derfra over Tommervik og Lelandsaasen til Leland samt tildels avbrutt 

 indover til morænen foran Storvandet. Desuten forekommer ogsaa kalk- 

 aaser fra Nes i det indre av fjorden i nordostlig retning over til Tov- 

 aasen og Skaret mot Laavongsbugten, i Leiraasen ved Storvandet samt 

 mellem Simsøen og Skogan nær bunden av Meisfjorden. Hoidepartiet 

 bakenfor over til Ranenfjorden dannes derimot av granit. 



Kalkfloraen stemmer i det hele med den for Meisfjorden og Aisten 

 anførte, særlig for de sydlige (boréale) planters vedkommende. Fra Le- 

 landsaasen skal specielt fremhæves Mercurialis percnnis, Lathyrus venius, 



