191 1. No. 6. BOTANISKE UNDERSØKELSER I HELGELAND. I. 



Fra Laksfors av fortsætter granskogen igjen med endel avbrytelser 

 like frem til Fellingfors (43 km. fra Mosjoen). \'egetationen er her langs 

 veien meget ensformig skog- og engvegetation; av og til er der dog litt 

 kalkberg med litt mere avveksling. 



\'ed Fellingfors optræder paa kalken endnu endel av de ovenfor an- 

 forte kalkplanter, saaledes IVoodsia alpina, Carex digitoto, C. oniif/io/>ns, 

 Arahis liirsttta, Draha liirta, Sa.xifraga nivalis, Alclwiiiilla ^piihesccns. 



\'ed Baattjeldmo 2.5 km. syd for Fellingfors beier dalen ret mot øst, 

 saa den blir en tverdal lodret paa den forrige retning. Vefsendalens ret- 

 ning mot syd helt til grænsen mot Nordre Trondhjems amt (80 km. fra 

 Mosjoen) fortsættes av S v e n n i n g d a 1 e n. Omtrent 2 km. syd for Baat- 

 fjeldmo gaar dalføret Stavasdalen i vestlig retning til den sydlige ende 

 av Ei teraadalen, et myrlændt og tildels skogbevokset dalføre vest for 

 Eiteraatjeldet. 



Inderst inde mellem Stavasdalen og den i Svenningdalselven utløpende 

 Hjortskarelv ligger et høit fjeldparti: Grønfjeld (811 m.), Lille Blaa- 

 field (898 m.) og Blaafjeld (1289 m.) med store snebræer. Til dette 

 fjeldparti foretok jeg en ekskursion fra Fellingfors ad følgende rute: Nedre 

 Svenningdal — gaarden Stavasdal — over Grønfjeld til Nedre Hjortskarmo- 

 sæter og derfra tilbake Svenningdalen nedover. Mellem Nedre Svenning- 

 dal og Stavasdal er der skogpartier med almindelig skogvegetation, og veien 

 gjennem Svenningdalen fører gjennem ensformig naaleskog. 



Grønfjeld bestaar derimot for største delen av skifer og kalk, og 

 vegetationen var derfor her oppe paa snaufjeldet temmelig rik. Nævnes 

 skal først skifer- og kalkplanter som IVoodsia alpina, Equisehiin variegation, 

 E. scirpoidcs, Carrx rupesfris, C. pedata, Gymnadenia albida, Chamaeorchis 

 alpinus, Salix niyrsinitcs, S. reticulata, Thalictrum alpimnn, Dryas octope- 

 tala, Antliyllis Vidneraria, Astragalus alpinus, Veronica fndicans. 



Desuten er her den almindelige høifjeldsflora meget rikelig repræsen- 

 tert. Saaledes skal blandt andet nævnes: Lvcopodiuni alpiman, L. Svlago, 

 Aira alpina, Poa alpina f vivipara, Carex lagopina, C. brutniesccns, C. al- 

 pina, C. atrata, C. rigida, Eriop/ioruni Sclieuchzeri, Juncus trifidus, J. tri- 

 glumis, J. hi glu mis, Luzula arcuata *confusa, L. spicata, Tofwldia palu- 

 stris, Salix heihacca, S. glauca, S. lapponuni, S. phylicifolia, S. lanata, 

 S. hastata, Alsine hiflora, Cerastiuni vulgare *alpestre, C. trigvnuin. Ranun- 

 culus pyginaeus, Cardwnine bellidi folia. Arabis alpina, Saxifraga Stella ris, 

 S. Cotyledon, S. nivalis, S. opposifi/olia, S. aizoides, S. ccrnna, Potentilla 

 vcrna, Alchemilla *glomcrulans, A. alpina. Vola biflora, Epilobiuni lacti- 

 Jloruni, E. Horncmanni, E. anagallidifolium, Arctostaphylos alpina. Azalea 



