ICH. No. 6. BOTANISKE UNDERSØKELSER I HELGELAND. I. ICI 



er forbundet ved en elv. Skogen i disse trakter bestaar vistnok for største 

 delen av birk, men paa nordsiden av Varnvand forekommer, som ovenfor 

 nævnt, litt furu. 



Av litt sjeldnere planter ved Varnvand kan nævnes Orchis cruentiis, 

 Pedicularis Sceptniin Carolimim og Barbaren stricta. Ellers er der her 

 og ved Favnvand den sedvanlige myrvegetation, birk- og vidjekrat {Salix 

 lapponum, S. glaitca, S. phylicifolia, S. fiigricans). 



Nord for Favnvandet ligger det 1164 m. høie Ak fjeld, der bestaar 

 av skifer med enkelte kalkfelter. Av vegetationen her skal særlig nævnes: 

 Asplcnitm viride, Eqiiisetian variegatum, Carcx rupcstris, C. atrifiisca, Gym- 

 iiadenia albida, JiDiciis casta)tens, A/sine stricta, Viscaria alpina, Draba 

 iucana, D. hirta, Arabis hirsuta, Veronica saxatilis, Erigeron imiflorus 

 — foruten ellers en noksaa artrik fjeldflora, især langs snebækkene, hvor- 

 fra skal anføres: Salix polaris, S. lapponum X -S", herbacea, Ranunculus 

 nivalis, R. pygmaeus, Arabis alpina, Saxifraga rivularis, S. caespitosa. 



Denne rike fjeldflora fortsætter ogsaa langs sydskraaningen av det 

 988 m. høie B r a k f j e 1 d, hvor der er mægtige kalklag, hvori elvene for- 

 svinder paa lange strækninger. Her danner Dryas et sammenhængende 

 teppe over et temmelig stort areal, og indimellem vokser Veronica fruti- 

 cans, Salix reticulata, Gymnadeiu'a albida, Carcx rupestris, Arabis hirsuta 

 og flere av de oftere nævnte kalk- og skiferplanter, 



I Brakfjeldtjernet saaes Potamogeton praelongus, som jeg ei ellers har 

 set i disse trakter. 



Riksgrænsen gaar over Brakfjeldets østside og avskjærer til Sverige 

 østenden av det søndenfor liggende R a u v a t n (552 m. o. h.). Breddene 

 av dette vand er myrlændt og tildels bevokset med birk- og vidjekrat med 

 en meget frodig livegetation, hvoriblandt Salix myrsinites, Milium ejfusum, 

 Carex vesicaria v. alpigena, Gynniadenia albida, Petasites frigidus, Pedicu- 

 laris Sceptrum Carolinum og store bregnearter kan nævnes. 



Syd for Rauvand ligger J o f j e 1 d e t (859 m.), hvis sider er skog- 

 klædt og de øvre partier græs- og mosklædt. Vegetationen var her tem- 

 melig triviel. \'ed grænserøsen (Jofjeld røs, nr. 213) 805 m. o. h. saaes 

 blandt andet: Luzula Wahlenbergii, Poa glauca, Ranunculus nivalis, R. 

 pygmaeus, Cardamine bellidifolia, Alsine biflora, Epilobium lactißorum, E. 

 Hornemanni — i det hele den vegetation, der hyppig optræder paa fug- 

 tige, grusede steder paa høifjeldene i disse egne. 



Bergkløftene og skrentene paa fjeldets østside fremviste en noget 

 interessantere flora, hvorav kan nævnes: Salix reticulata, Carex atrifusca 

 Erigeron unijlorus, Saxifraga caespitosa. Dryas saa jeg ikke her. 



