I02 



ovK DAHL. M.-N. Kl. 



Imellem den østligste gaard paa disse kanter Linerud og Kiksgrænsen 

 saaes i vidjekrat Ruhns arcticus, der i Ilatfjelddalens grænsetrakter ellers 

 kun kjendcs fra Susendalen. 



l'ia Linerud fortsætter grænselinjen øst for Lille 15 u k s f j e 1 d og 

 opad østskraaningen av S t o r"e B u k s f j e 1 d gjennem birk- og vidjekrat 

 med den sedvanlige livegetation. Under Store Buksfjeld saaes blandt andet 

 Jiincns castaneus, Carex Bitx/uniiiiii, C. atrifitsca og C. vesicaria v. alpigcna, 

 Ovenfor birke- og vidjekrattet begynder her umiddelbart, uten — som ellers 

 almindelig paa Røsvandets østside — noget Z)/ja5-belte, heifjeldsvegetationen, 

 hvoriblandt især snefloraen er talrik repræsentert opad til grænserøsen 

 (Buksfjeld røs, nr. 212, 872 m. o. h.). Herfra kan anføres: Catabrosa al- 

 gida, Carex riifuia, C. lai^opiiia, Lnzitla IVahlciibrrgii, L. arciiata, Salix 

 polaris, S. hcrbacca, S. reticulata, Silène acaitlis, Viscaria alpina, Alsine 

 bißora, Cerastium trigynum, Ranunculus nivalis, R. pygmacus, Cardamine 

 bellidifolia, Saxifraga rivularis, S. cernua, S. stellaris, S. nivalis, S. oppo- 

 sitifolia. 



Langs K r u t V a n d e t (589 m. o. h.) er der i det hele en arktisk- 

 subarktisk vegetation. Saaledes begynder allerede Ranuiuitliis nivalis kun 

 faa meter over vandets nivaa paa sydsiden. Ellers var dog her vegeta- 

 tionen langs fjeldsiderne temmelig triviel. Paa en top (ca. 1020 m. o. h.) 

 mellem Rauvandet og Krutvandet, hørende til fjeldpartiet K r u t v a s r d- 

 d i k e n, var der dog paa sydskraaningen en ret interessant vegetation, 

 hvorav især skal nævnes: Dry as, Carex rupestris, C. pedata, Salix reticu- 

 lata, Oxytropis lapponica og Veronica fruticans samt oppe paa plataaet, 

 nærmere den egentlige Krutvasrøddik, paa fugtige steder: Eqinsetum varie- 

 gatum, Catabrosa al gida, A ira alpina, Carex rufina og Sagina intermedia. 

 Medens her skiferen er fremherskende, dannes Røddiken av serpentin, og 

 vegetationen paa denne var, som den pleier paa denne bergart, temmelig 

 sparsom. Nævnes skal herfra: Asplenuni viride, Viscaria aJpina, Cerastium 

 alpinum f. glabratum og Arenaria ciliata. 



Paa den anden side av Krutaaen, ret over for Krutvasrøddiken, ligger 

 der ogsaa et serpentinfjeld, den eiendommelige spidse G r y 1 1 i n d. Ogsaa 

 her viste sig av planter, som særlig synes at trives paa serpentin, Asplenum 

 viride, Viscaria alpina, Cerastium alpinum f. glabratum, Saxifraga nivalis 

 samt Alsine biflora og Carex rupestris. Dryas var derimot meget spar- 

 somt repræsentert. 



Paa tilbaketuren fra Krutvandets fjeldstue til Sordalen tok jeg veien 

 over fjeldplataaet vest for Fiskløsvand (708 m. o. h.) til Varnfjeldet. 

 Vegetationen var i det hele paa denne strækning meget ensformig. Fra 

 trakten ved Fiskløsvand fortjener blot at nævnes: Carex atrifusca, C. 



