191 1. No. 6. BOTANISKE UXDERS0KELSER I HELGELAXD. I. II9 



og .-Istra^m/iis alpimis, hvortil kommer en meget artrik flora av mere al- 

 mindelige fjeldplanter, især saadanne, der vokser ved snevand, som Raiiuu- 

 cnliis g/acia/is, R. pygiiiaciis, Saxifraga nivalis, S. ccniua, S. rivu/aris, 

 S. stellaris, J'rronica alpiiia, Carcx lagopimi, C. nifina og Catahrosa al- 

 gida. I de storstenede urer fandtes især Cryptograuwia ciispa, Lnziila 

 aniiata *coiifitsa, L. spicata, Poa laxa, Cardamiuc bellidifolia og Sibbaldia 

 procnmbcns. 



Paa de øverste partier henimot varden (1082 m. o. h.) manglet om- 

 trent ganske de omtalte specielle kalkplanter, hvorimot de sidstnævnte 

 haardføre tjeldplanter, især snevandsfloraen, var talrik repræsenteret. 



Under S t o r v a s t i n d, ret overfor Piskkjønmoen paa Glaamaagas 

 vestside, er der oppe i lien en liteii samling av almetrær (»Almelunden-I. 

 Her fandtes ogsaa Aspenda odorata og Origamim vulgare. Men ellers 

 var der her i liene, som mangesteds i disse trakter, en alt andet kvælende 

 \egetation a\- store bregner, Midgediiim og Aconitum septentrionale. Oppe 

 paa fjeldet ihøieste top 936 ni. I, der dannes av glimmerskifer med spredte 

 kalkstrøk, var floraen ikke saa interessant som paa Burfjeldet. Men ogsaa 

 her saaes spredte bestande av Dryas, Oxytropis lapponica. Astragalus al- 

 pimts, Draba hirta, J^eronica /ruticans, Sali.v reticulata, Ca rex rupestris 

 og Aspleniou vi ride, foruten den i disse fjeldtrakter hyppige riscaria al- 

 pina samt Saxi//-aga luvalis, S. cacspitosa og andre mere almindelige hoi- 

 fjeldsplanter. 



Over Storvastii:d gaar grænsen mot Rødo prestegjeld og herred. 

 Ogsaa under fjeldet mot Storvatnet og videre til Melfjorden fortsætter 

 kalkdragene, og inderst ved vandet skal ogsaa her forekomme aim og 

 kongsgræs. 



Ogsaa paa Glaamaagas østside nedenfor birkegrænsen saaes mellem 

 Fiskkjønmoen og Glaamvatnet paa kalkdragene fjeldplanter som Asplcnuni 

 vi ride, Carex rupestris, C. atrifusca, Salix reticulata, l^eronica fruticans, 

 Saxifraga adsce/idens sammen med lavlandsplanter som Arabis hirsuta, 

 Ervsinuini hieraciifoliuni, Erige ron acer i. 



Ved Glaamvatnet (143 m. o. h.) avsluttet jeg mine undersøkeiser paa 

 denne kant. Men stud. min. R. Marstrandek, der i geologisk henseende 

 undersøkte disse trakter, har meddelt mig, at ialfald Dryas og Salix reti- 

 culata var karakterplanter for kalken ogsaa i de Svartisen nærmeste trakter, 

 saaledes i lier ret op for Glaamdalen gaard, i Pikhaugene langs kalkdraget 

 ved stien, i kalkdraget sydvest for Kamplivand, paa nordsiden av nedre 

 Tærskaldvand og i kalkdraget ved Store Glaamvand. 



Fjeldpartiene syd for Storvastind paa Glaamaagas og Langvatnets 

 vestside dannes derimot av granit. Her har man Ilogtuva (1271 m.l. 



