igil- No. 6. BOTANISKE UNDERSØKELSER I HELGELAND. I. 121 



hellidifolia. Ra)iuiiciiliis pvgiiKinis, I'iscarici alpi)i(i, Phyllodoca locrulca, 

 Andromeda Jiypuoides, Azalea procmubciis o. s. v. Lignende maa vistnok 

 ogsaa vegetationen ellers være paa de nokne topper i og ved denne dtl 

 av Svartisen. Student Marstrander har nemlig herfra bragt mig eksem- 

 plarer av Ranitnciilits glacialis, Viscaria alpina og Saxifraga ccrinia samt 

 meddelt mig, at ogsaa her var Divas og Salix retiatlata karakterplanter 

 for kalken, saaledes i det midterste kalkdrag paa Nedre Bogfjeld og paa 

 kalken o\erst paa Heinfjeld (752 m.) i Blakkaadalen. 



X'^egetationen inde i selve Svartisdalen langs Svartis vandet (75 m.) 

 er ganske stemmende med den., man har i liene. Paa lange strækninger 

 var det næsten ufremkommelig paa grund av den tætte bestand av mandshøi 

 turt og bregner. Paa myrene optræder tleresteds Blcclunnn og Narthccinm 

 ûssifraguiii. 



Fra dyndet indenfor vandet til Osterdalsisen, der under den used- 

 vanlige varme sommeren 1910 var i sterk smeltning, skal anføres: Lycopodinni 

 annotinnin, ^lira alpiiia, A. /Irxiiosa, Fesfiica oviiia f. vivipara, Agrostis 

 caiiiiia, ^l. borcalis, Antlioxanflmni odoratuin, Poa glaitca, P. alpiiia, Carrx 

 irrigua, C. rigida. C. hritnncsccits, Eriophüriiiii aiigustifoliiiin, Liizida spi- 

 cata, L. campest ris, J uncus fdiforniis, /. tri fidus, J. alpinns (i mængde I, 

 Salix herhacea samt smaa skud a\- S. lappoinini, S. glaiica, S. pliyllidifolia 

 og .S", lanata, Oxyria digyna, Polygonum viviparuni, Rumex Acetosa, Saxi- 

 fraga stellaris, S. oppositifolia, Drosera rotutidi folia, Potcntilla I ormentilla, 

 l'^acciniuin uliginosum, J\ Mvrtillus, Pcdicularis See pt ru m Carolinum, Soli- 

 dago Virga aiirea, Leontodon aulumiialis, Hieracium prenanthoidcs f. 



I det hele synes der her ei at være nogen utpræget bræflora, men 

 de omliggende liers og nivrers flora, reduceret i arts- og individantal. 



P'ra utløpet paa Langvatnets østside gaai- Langvasaaga sydover i et 

 bredt bugtet lep 7 km., til den falder i Ranenelven. 



Dunderlandsdalen. 



Ranenelvens dalføre fra mundingen i Ranenfjorden til foreningen av 

 dens kildeelver (67.5 km. fra utløpet), Randalselven og Virvaselven, be- 

 nævnes Dunderlandsdalen, der dog særlig betegner partiet mellem Nævernes 

 og Bjellaanes. Hele dette dalføre og dets fortsættelse Randalselvens dal- 

 fore indtil grænserøsen paa Nasafjeld var gjenstand for indgaaende under- 

 søkeiser av A. Blytt og W. Ar.nell. Frm)TZ har botanisert indtil Bjellaa- 

 nes og i den nord herfor liggende Tespaadal. PVa Heltze.n foreligger 

 nogle angivelser mellem Langvasaagas utlop ved Skonseng til Dunder- 

 land. Selv har jeg ikke været i disse trakter, men vil for sammenhæn- 



