i82 OVK DAIIl.. M.-N. Kl. 



K sculrlldtd I-. I'ugtige steder, ci aim. paa øcne og i de lavere 

 egner ]jaa fastlandet, indover til Jrallerud i Susendalen (Frirltz) og Dunder- 

 landsdalen (A. Blytt). 



Euphrasia salisburgensis Funck. ^ Karakteristisk for kalken saavel ute 

 paa øene som især i fastlandets fjeldtrakter fra søen til op i lavbeltet. 

 Aisten: Skjeggesncs. Dønna: Glein og Nordviken. Østbø i Alstahaug 

 (i største mængde). S. Herø. Alderen mot Aldersundet. Aas-aasen og 

 Vasvatnet ved Aldersundet, næsten ned til stranden. Halsø nær Mosjøen, 

 næsten ned til søen. Vefsen: ved Ravatnet og Ravasenget; mellem Anger- 

 mo og Fustvand og ellers fleresteds paa veien til Eisfjorden, baade paa 

 kalken i lavlandet og oppe paa Kveldtuva. Hatfjelddalen : Nellifjeld, Akslen 

 ved Tustervand og fleresteds paa østsiden av Røsvandet, Raumaalingen 

 j)aa grænsen mot Vefsen. Mo: meget frodig i Hammernesflaagene og 

 ogsaa ellers paa kalken nord for Langvandet; Ostre Mofjeld og ved Akers- 

 vatn inde ved Umbugten. Korgen: fleresteds paa kalkfjeldene, saaledes 

 paa Maaltind i Bjerkadalen, Rundtind, Slegda og Anders Larsafjeld. 



Mellemform mellem denne og E. minmia synes at forekomme fleresteds. 



E. gracilis Fr. Fugtig lyngmark. S. Herø. Slapø. Onøen. Nord- 

 grænse. 



E. latifolia Pursh. Skog og mark, aim., fra søen til vidjegrænsen, 

 fra øene til de indre fjeldtrakter. 



E. minima jacq. Som foreg., men meget variabel og vistnok med 

 bastarder forbundet med foreg, og følg. Paa myr forekommer ofte en 

 meget slank, høi form (v. palustris Jørgens.). En om E. curla mindende 

 form er v. siibcurta Jørg. (Dønnes paa Dønna og Slapøen). 



E. hrevipila Burn, ^tetuiis Brenn. Sjeldnere end foreg, og vistnok 

 hyppig bastarderende med disse. Saadanne mellemformer minder iflg. 

 Jørgensen tildels om E. horealis Towns. (f. eks. fra Alderen, Selvær, 

 S. Aakvik paa Dønna, ved Fellingfors i Øvre Vefsen). 



Bartschia alpina L. Fugtige, litt grusede steder, aim., fra søen op i 

 lavbeltet. 



Alcctorolnphus minor (Ehrh.) Wimm. & Grab. Fugtige enger, aim., til 

 birkegrænsen, som '^'groenlandicus (Ostenfeld) neppe sj. i fjeldliene. Til 

 denne form er vistnok at henføre angivelsen av A. major for Ranen av 

 M. N. Blytt. (Slaatkall.) 



Pedicularis palustris L. Fugtige steder, aim. i de lavere trakter ; 

 V. ochrolcuca Læstad. ved Nedre Fiplingvand i X'efsen. 



^ Hr. overlærer E. Jørgensen har velvilligst gjennemgaat og bestemt det indsamlede 

 materiale av siegten Euphrasia. 



