1 6 Asi.Aix; .svi;kim<i;i'. M.-N. K1. 



Temp. J I J 3 . 



Saltg. 22 29 ^/m. 



Medusen optrær aarlig, men öltest i ringe antal. Kun en enkelt 

 gang, 21. august 19 16, fandtes den i store masser. Dens aarvisse optræden 

 kunde tyde paa, at hydroidcn fandtes i fjorden skjønt den ikke er iagttat. 

 Forøvrig hører den efter Aurivillius til Skageraks endogenetiske plankton, 

 saa dens forekomst her i fjorden ogsaa av den grund er let forklarlig. 



Coryiiior/y/ia tmtaiis. M. Sars 1835. 

 PI. II, fig. 6. 



Klokken hoi med tilspidset apex; op i denne strækker sig en fin kanal 

 fra manubriet. En lang tentakel tæt besat med småle nesleringe; av de 

 tre øvrige tentakler findes kun igjen 3 lange småle basalplater. 



Efter Johansen og Levinsen (1903) er denne art hjemmehørende i 

 Kattegat, hvor den ofte optrær i store mængder. Ved Drøbak har jeg 

 kun fundet den én gang, 9. juli 1915, i et enkelt eksemplar. 



Subfam. TuhularUnae. 



Kun én siegt med fri meduser: 



Gen. Hybocodon. 



Klokken skjæv; en lang, en kort og to middels lange radialkanaler. 

 Ved basis av den lange radialkanal i — 3 tentakler. Ofte knopskytning fra 

 disse tentaklers basis. 



En eller muligens to arter i vore farvande. 



Hybocodon proUfer. Agassiz 1865. 



PI. I, fig. 4- 



Liten klokkeformig méduse, 2,5 mm. høi. Ved basis av den længste 

 radialkanal 2 tentakler; knopskytning fra disse tentaklers basis. Paa de 

 fundne eksemplarer befandt knoppene sig paa et tidlig stadium. Manubriet 

 rørformig, rækker til klokkens rand. Paa exumbrella fine nematocystelinjer. 



Sandsynligvis er denne méduse den samme som blev fundet av pro- 

 fessor Bonnevie i 1897. Den adskiller sig fra denne ved at ha 2 tentakler. 

 Hartlaub (1907) opstiller den som egen art Hybocodon christinae paa grund- 

 lag av at den er større og har bredere radialkanaler end H. prolifer, efter 

 min mening temmelig relative karakterer. Tentaklenes antal varierer efter 

 Mayer (1910) mellem en og tre. 



Paafaldende er det at denne méduse ved mine undersøkeiser blev 

 fundet i november, mens alle andre angivelser er fra tiden mars — juni. 

 Muligens overvintrer den under stadig nydannelse ved knopskytning. 



