I92I. No. I. PLANKTOXLXDERS0KELSER FRA KRISTIANIAF.IORDEN. 37 



Hvordan man end tænker sig forklaringen, saa er det allikevel et for 

 planktonfomier ganske enestaaende tilfælde at samme art kan trives sam- 

 tidig baade i sommerens varme og litet saltholdige overflatelag og i de 

 kolde salte dypere lag. 



Typisk optræden \iser former som Diphyes arctica og Agalniopsis 

 r/rgaiis. De findes om vinteren i alle lag; om sommeren kun i meget dype 

 lag med en saltholdighet av 34 ^ 00 og derover. 



Bcroc cucituüs viser ganske samme forhold, kun med den forskjel at 

 Åtw holder sig længere utover vaaren i store masser i overflaten. 



Til allogenetisk vinterplankton er endelig regnet en form som kun 

 blev fundet sommeren 191 5, nemlig Pliialidium hciiiisphacricinu. Dens op- 

 træden tyder nemlig allikevel paa at den er en vinterform, idet den kun 

 fandtes i kolde salte vandlag. Den er meget omfinddig for vekslinger av 

 temperatur og saltgehalt. Som det sees av kartet, folger den meget nøie 

 kurven for 5 — 5.5^ ^- den holder sig i sommerens koldeste vandlag. 



1). Soiiiiiioriis allogciictiske plankton. 



Til denne kategori er regnet former som med sommerens overflate- 

 strømme kommer ind i tjorden. De omfatter hovedsagelig endel Antho- og 

 Leptomeduser, som hvert aar optrær ved Drobak, tiltrods for at deres 

 hvdroider ikke er fundet i Kristianialjorden. Deres forekomst vises paa 

 kart C. 



Disse meduser er sandsynligvis av forskjellig oprindelse. At domme 

 efter deres optræden i sommerens litet saltholdige overflatelag skulde man 

 anta at de kom med den Baltiske strom fra Kattegat og Østersjøen ind i 

 Skagerak og derfra ind i Kristianiaijorden. Men der foreligger ogsaa den 

 mulighet, at disse meduser har sine hydroider langs selve Skageraks kyster, 

 hvorfra de saa kommer ind i fjorden. 



Sarsia tiihnlosa og Sarsia gcnnnifcra horer til de arter som med 

 temmelig stor sikkerhet maa antages at komme fra det Baltiske hav. liolge 

 Hardaub (1907) findes de nemlig i store mængder i Kattegat og Ostersjoen; 

 tidspunktet for deres optræden i disse farvande svarer til tidspunktet tor 

 deres optræden i KristianiaQorden. En omstændighet som ogsaa taler for 

 at disse meduser kommer langveis fra, er at deres optræden i fjorden er 

 sporadisk og aldrig strækker sig over længere tidsrum. 



Et andet forhold viser derimot Coryuiorpha niirafa og Mclicrrtiiin 

 ocfocostafiiiu, idet disse arter til sine tider findes i store mængder og har 

 en optræden som strækker sig over et længere tidsrum. Dette tyder paa 

 at deres hydroider ikke er langt borte. Muligens findes de virkelig i selve 

 tjorden; men det kan ogsaa tænkes at de kommer fra Skagerak. Dette 

 stemmer godt overens med tidligere iagttagelser, idet Cor3miorpha aurata 

 av Aurivillius (1898) regnes til Skageraks endogenetiske plankton, men» 

 Melicertum octocostatum av Johansen og Levinsen (1903 1 er fundet almindelig 

 i Skagerak, derimot kun spredt i Kattegat og Ostersjoen. 



