1916. Xo. 7. UNDERSOKELSER OVER KRÆFTSYGDOMMENE I NORGE. 9 



Tar vi hensyn til disse kjendsgjerninger, skulde den virkelige stigning 

 i kræftdadeligheten i disse jo aar komme ned til nogenlunde som i : 1.66. 

 Det vil sige at i en befolkningsgruppe som i 1854 hadde 100 dodsfaid av 

 kræft, skulde der i 1904 ha været 166 dodsfaid. 



Noget vil dette tal vistnok ogsaa paavirkes ved de andre ovenfor 

 nævnte momenter, den bedrede diagnostiske evne hos lægerne og den sti- 

 gende gjennemsnitsalder hos befolkningen. Men et talmæssig uttryk for 

 denne indflydelse kan ikke gives. 



Reduktionen er saaledes neppe for stor. Thi det maa være berettiget 

 at anta at kræftsygdommene i mindst samme forhold som de ovrige S3'g- 

 domme unddrager sig fra lægernes kjendskap, saa det samme tillæg maa 

 gjøres for dem som for gjennemsnittet for at faa de virkelige tal frem. 



At i alle fald visse former av kræftsygdommene særlig let unddrager sig 

 opmerksomheten og diagnosen, er vel kjendt. 



Reichmanx meddeler saaledes fra Friedrichshains Krankenhaus, Ber 

 lin, at av 711 paa sektionsbordet fundne cancere var de 113 o: 18.42 °/0 

 ikke klinisk diagnosticerte (ref. av W. A. Freund, Zeitschr. für Krebsfor- 

 schung 1905, III). 



Og dr. E. H. Hansteen, som i tiere aar godhetsfuldt har tilstillet 

 Kræftkomiteen liste over de ved Ullevaal sykehuse, Kristiania, utførte sek- 

 tioner ved hvilke der er paavist maligne svulster, har blandt 376 saa- 

 danne i 40 tilfælder o: 10.6 ^' o kunnet notere den fundne kræft som »til- 

 fældig fund«, hvor altsaa diagnosen ikke var stillet i patientens levende live. 



End hyppigere maa i privatpraksis og ut over landet kræft i indre 

 organer kunne oversees og forbli ukjendt, da sektion jo her kun i de 

 færreste tilfælder kan foretages. 



I efterfølgende sammenstillinger om kræftdodeligheten i Norge 1902 — 

 191 1 efter den officielle statistik er beregningerne over forholdet mellem 

 kræftdøde og den levende befolkning overalt utført med tillæg av kvotienten 

 for ukjendte dødsaarsaker i vedkommende distrikt, amt eller det hele rike, 

 beregnet gjennemsnitlig for lo-aaret. 



Det saaledes, med tillcrg av kvotienten for ukjendte dødsaarsaker fundne 

 uttryk for kræftdodeligheten pr. 10 000 levende, har jeg kaldt kræfttallet. 



For at imidlertid de for tidsrummet 1902 — 11 fundne resultater uten 

 ulempe skal kunne sammenholdes med tidligere arbeider som ikke anvender 

 denne beregning, er i de nedenstaaende lister ogsaa opført de ved di- 

 rekte opsummering av de anmeldte tilfælder uten tillæg av kvotienten for 

 ukjendte dødsaarsaker fundne tal. 



