igiÔ. Xo. 7. UNDERSOKELSER OVER KRÆFTSYGDOMMENE I NORGE. 3I 



Kræfts^'gdommenes h3-ppighet (kraeftdødeligheten) i en befolkning er 

 saaledes ikke strengt avhængig av antallet av kræftganile individer i denne 

 befolkning. Et større antal individer over 35 aar nodvendiggjor ikke et 

 større antal kræftdødsfald, et litet antal saadanne ældre individer utelukker 

 ikke en relativ høi dødelighet. 



Hvis cancer derfor virkelig er et uttryk for >senilisme i videste for- 

 stand«, maa denne senilisme ikke være bundet til en bestemt levealder, 

 men indtræde til forskjellig tid hos befolkningen i forskjellige dele av 

 landet. I og for sig behover dette ikke at være nogen urimelig antagelse. 

 Thi det samme ser man hos de enkelte individer; enkelte av disse er bio- 

 logisk og fj'siologisk ældre, andre yngre end der er grund til at vente 

 efter deres døpeattest, efter antallet av deres leveaar. 



Hvad der i tilfælde skulde betinge den tidligere eller senere alders 

 indtrædelse hos en bestemt befolkning, er ikke let at sige. Det kan være 

 3'dre, klimatiske, sociale, eller indre, raceforhold, som her er avgjørende, 

 maaske en samvirken av flere saadanne. 



De forsøk jeg har gjort for at undersøke hvorvidt racen eller folke- 

 typen har nogen betydning for utbredelsen av kræftS3'gdommene, har dog 

 ikke fort til noget resultat. Allerede vort mangelfulde kjendskap til folke- 

 tN'perne i vort land, deres utbredelse og fordeling — forhold som kun for 

 Sørlandets vedkommende har været undersøkt nøiagtigere og i sammen- 

 hæng, lægger avgjørende hindringer for en saadan undersøkelse. 



Sammendrag. 



Antallet av anmeldte dødsfald av kræft i Norge steg i aarene 

 1853 — 19H fra 94 til 2291 tilfælder, altsaa i et forhold som fra i 

 til 24.3. Under hensyntagen til den samtidige tbrøkelse av folke- 

 mængden (som fra i til 1.6) og stigningen av lægernes kjenjdskap 

 til dødsaarsakerne (i : 7.25) blir dog dette forhold betydelig at redu- 

 cere og vil ikke kunne beregnes til at overstige forholdet i : 2.3. 

 Men i betragtning av at befolkningens gjennemsnitlige levealder er 

 øket i nævnte tidsperiode, og at lægevidenskapen stadig utvider sin 

 evne til at stille diagnosen kræft, tør ogsaa dette forhold være for 

 høit. Men disse faktorer unddrager sig talmæssig værdsættelse. 



Nogen stigning i kræftdødeligheten synes vistnok at ha fundet 

 sted, neppe dog mere end i forholdet 1 : 1.6 eller 1 : 2. Men dette 



