32 F. G. GADE. M.-N. Kl. 



vil sige at kræftsygdommene i de 59 aar har tiltat til henimot det 

 dobbelte. 



2. I perioden 1902 — 11 har de anmeldte kræftdødsfald gjennemsnitlig 

 naaet op til ca. 2200 om aaret, o: 10.4 pr. 10 000 levende, 7 ^'/o av 

 alle dødsfald. Med forholdstillæg for de av lægerne ukjendte døds- 

 fald beregnes det virkelige antal kræftdødsfald til ca. 2490 o: 10. j 

 pr. 10000 {kræfttallet). 



3. Kræftsygdommene er noget uje\nt fordelt over landet. Av større 

 sammenhængende strækninger med betydeligere kræftdødelighet kan 

 nævnes egnene om Trondhjemsfjorden samt k3'sten syd for deime, 

 egnene syd og øst for Mjøsen, hele Jarlsberg og Larvik amt samt 

 kysten herfra og forbi Lindesnes. 



Mindst fremtrædende er kræftsygdommene i Mellem-Norges indre 

 dalfører, flere distrikter langs Syd- og Vestkysten og i enkelte indre 

 fjordegne som Indre Hardanger, samt i Nord-Norge. 



4. De større b3'ers befolkning viser sig ikke stærkere hjemsøkt av kræft- 

 sygdommene end rikets befolkning i det hele. 



5. Kræftsygdommene forekommer likelig fordelt paa begge kjøn. 



6. Ved de fleste kræftformer begynder sygdommen i 60 — 70-aarsal- 

 deren. Ved kræft i uterus og mammæ oftest i 40 — 50-aarene. 



7. Om end kræftsygdommene overveiende rammer ældre individer, kan 

 der mellem forholdstallet for individer over 35 aar (alderstal) og det 

 beregnede antal kræftdødsfald i et distrikt (kræfttal) ikke paavises 

 nogen direkte sammenhæng. 



