g6 F. G. GADE. M.-N. Kl. 



av de sidste 13 aar var forekommet 11 tilfælder av cancer, et antal som 

 for dette lille sted maa betegnes som meget betydelig. Av disse tilfælder 

 var de 4 endog indtrufne i det sidst forløpne aar (1911). 



Efter dr. Stjernholms meddelelser ligger Troldvik grænd som en 

 tætbebygget ca. 2 km. langstrakt stripe langs sjeen, paa fastlandet ca. 6 

 kilometer nord for Finsnes; stedet ligger i et bakkeheld med gneis- 

 underlag. 



Stedets befolkning, omkring 150 mennesker, hører til den økonomisk 

 bedst stillede og »civiliserte« del av folket i Lenvikens distrikt. Levemaate 

 og kosthold likeledes det bedste i distriktet, saa dyspeptiske momenter 

 neppe foreligger. Omtrent alle mænd driver som notebaser sildefiskeri 

 med større fartøier nedover paa Vestlandet. 



Befolkningen i Lenviken er ifølge dr. Arbo og dr. Grønn vistnok meget 

 blandet norsk og lap. Dr. Stjernholm mener dog at Troldvikbefolkningen 

 er mindst blandet, om der end er baade dolicho- og brachycephale typer, 

 begge vel voksen race. Nogen indvandring fra den dolichocéphale befolk- 

 ning i Maalselven antages ikke at ha fundet sted. Der er meget indgifte 

 blandt familierne, og i mere eller mindre grad er næsten alle beboerne i 

 grænden »skyldte«. 



De indtrufne kræfttilfælder (dødsfald) har været forholdvsis jevnt spredt 

 langs hele grænden, i ét hus dog 2, i et andet 3 tilfælder. De har saa 

 godt som alle været ventrikelcancere, i det sidste aar dog ogsaa i tilf. av 

 c. oesophagi og i tilf. av c. uteri. 



En mand som sidste aar døde av c. ventriculi, var 3 aar tidligere 

 operert paa Tromsø sykehus for c. mammæ. Endvidere er av dr. S. Sand- 

 berg, Tromsø, anmeldt til Kræftkomiteen en kvinde med c. lingvæ, født 

 i Troldvik (Ib, -no. 2825), og en her bosittende i Græsmyr født kvinde 

 med c. ventriculi. 



Overalt ellers i det store Lenviken distrikt er ifølge dr. Stjernholm 

 cancer en sjelden sygdom, og han erklærer at ha et meget sterkt indtryk 

 av at denne »endemiske« optræden av kræftsygdommen paa et saa be- 

 grænset omraade som Troldvik maa bero paa »en smitteslæpning fra hus 

 til hus«, eller, som han ogsaa antyder, ved at »ekskrementer fra kræftsyke, 

 der bringes ut til gjødsel, kan være smittebæreren, noget i likhet med 

 indvoldssnylternes utbredelse ved grønsaker«. 



For at faa greie paa hvorledes disse forhold senere hadde utviklet sig 

 tilskrev han i oktober 1915 dr. Stjernholms efterfølger i Lenviken, hr. 

 distriktslæge L. M. Furrevik, som i januar 1916 meddeler, »at der for 

 tiden ikke er nogen kræftsyke i Troldvik. I de sidste 3 aar har der ikke 

 forekommet noget tilfælde av kræft eller dødsfald av kræft dersteds. Saa- 



