8 O s S I AN A S C: H AN. 



form af en svart hartsartad massa, som kan affiltreras från den nästan färglösa, 

 kokheta vätskan. Efter den första kristallisationen erhålles genom afdunst- 

 ning af moderluten ännu en annan mindre portion. På detta sätt får man en 

 amid, som smälter vid 128° och sålunda icke är alldeles kemiskt ren, men 

 fullkomligt användbar för oxidation. Hvad utbytet beträffar, så utgjorde det 

 70 — 80 u /o af det beräknade. Såsom en egendomlighet kan omnämnas, att en 

 ringa halt af fuktighet betydligt sänker smältpunkten hos heptanaftenkarbon- 

 syrans amid och öfverhufvud hos amiderna af naftensyrorna. Härpå beror 

 det, att de utan undantag smälta under kokande vatten. 



Denna metod att framställa amider medelst invärkan af rodanammonium 

 på de fria syrorna har jag äfven pröfvat på hexa- och oktonaftenkarbonsy- 

 rorna, och ger den äfven i dessa fall tillfredsställande resultat. Längre fram 

 skall jag vid tillfälle pröfva dess användbarhet äfven på fettsyrorna. 



Jag använder tillfället att här inflika några nya iakttagelser till karakte- 

 riserande af naftensyreamiderna. Redan i första delen af detta arbete har jag 

 framhållit den lätthet, hvarmed dessa amider upplösas af konc. saltsyra. Att 

 härvid en värklig saltbildning äger rum anser jag framgå af ett försök, som jag 

 anstälde med saltsyra och eter, i afsikt att rena amiden af heptanaftenkarbon- 

 syra. Amiden upplöstes i konc. saltsyra och lösningen försattes försiktigt med 

 vatten, tills de utfallande kristallerna af amiden endast med svårighet upp- 

 löste sig i den numera utspädda syran, hvarpå lösningen omskakades med 

 eter. När eterlösningen därpå afdunstades vid vanlig temperatur, fann jag 

 att amiden fullständigt öfvergått däri, men i form af sitt saltsyrade salt, hvil- 

 ket kvarblef såsom en trögflytande olja och först efter en längre tid stelnade 

 under afgifvande af klorväte. Äfven om man behandlar oljan med vatten åt- 

 skiljes icke amiden genast, utan först efter några minuter kan man skönja en 

 begynnande kristallbildning inom oljdropparna. Vidare har jag funnit att man 

 icke kan använda klorkälcium för att torka en vattenhaltig eterisk lösning af 

 amiden. Skakar man denna med saltet, så uppvärmes den samt grumlas, och 

 inom kort är hela vätskan uppfyld af glittrande kristallblad, hvilka likväl snart 

 sönderflyta och sjunka till kärlets botten. Vätskan bildar nu tre skikt, det 

 öfversta bestående af ren eter (såvida man nämligen användt tillräckligt klor- 

 kalcium och omskakat en längre tid), det mellersta af en förening af amid 

 och klorkälcium och slutligen det nedersta, som utgöres af en mättad vatten- 

 lösning af klorkälcium. Denna förening mellan amid och salt är ytterst hy- 

 groskopisk och sönderdelas med lätthet om den öfvergjutes med vatten. Äf- 

 ven hexa- och oktonaftenkarbonsyrornas amider visa denna reaktion. 



