10 OssianAschan. 



borttager mycket vatten och de sista spåren af klorvätesyra, af hälles och får 

 ytterligare stå tolf timmar med stycken af kaliumhydrat. Efter denna tids 

 förlopp afdestilleras etern ur en liten kolf, som är försedd ett % m långt, 

 uppåt riktadt glasrör, emedan aminen isynnerhet i närvara af fuktighet är 

 flyktig äfven med eterångor. Genom att efter eterns afdestillering flitigt om- 

 skaka den till 100 ° upphettade återstoden med kalistyckena, erhålles aminen 

 alldeles vattenfri, hvilket är af stor vikt, emedan kokpunkten vid den därpå 

 följande destillationen eljest icke vill blifva konstant. Efter en tre gånger 

 genomförd fraktionering kokar den nya föreningen med undantag af en ringa 

 mängd konstant vid 151 — 153° (korr.). Analysen gaf följande resultat: 



0,2173 g substans gaf 0,590i g C0 2 och 0,2582 g H 2 O; 

 0,1506 g „ „ 16,4 CG N af 18" temperatur och 761 mm tryck. 



Beräknadt för C 7 H lb N: Funnet: 



G 74,31 % 74,06 % 



H 13 > 27 » 13,20 „ 



N 12,42 „ 12,67 „ 



Utbytet gjorde omkring 66 % af det beräknade. 



Heptanaftenamin. 



Denna förening tillkommer sammansättningen: C 7 H 13 NH 2 . Till sina egen- 

 skaper liknar detta ämne fullkomligt de primära aminerna af fettserien och de 

 af Bamberger framstälda alicykliska hydronaftylaminema, hvilka till följd af 

 sin struktur stå detsamma närmast. 



Heptanaftenamin är en lättflytande, vattenklar vätska, lättare än vat- 

 ten, hvilken äger en egendomlig bedöfvande lukt, påminnande om koniins, 

 men tillika något stickande, ammoniakalisk. Den ryker i luften och bildar 

 med koldioxid ett kolsyradt salt, hvarför den substansmängd, som användes 

 till analys, genast måste insmältas efter destillationen. Dess affinitet till 

 kolsyra är så stark, att ett präparat, som i några timmar stått i luften, 

 vid behandling med en syra redan afger koldioxid under uppbrusning. Efter 

 några dagar öfvergick ett prof, som afsiktligt fått stå vid fullt tillträde af 

 luft, uti en fast genomskinlig massa, det kolsyrade saltet, hvilket vid behand- 

 ling med eter till största delen kvarblifver i fast form. Med kolsvafla ger 

 aminen i alkoholisk lösning och efter behandling med järnklorid senapsolje- 

 reaktion. Digererad med kloroform i alkoholisk kalilösning uppkommer en 



