Undersökningar öfver reaktionshastigheten vid Idktonbildningsprocessen. 11 



ändrande elektrolytiska dissociationsgraden hos oxysyran, hvilket förhållande 

 icke finner något uttryck i formeln. Förhållandet måste här gestalta sig mera 

 kompliceradt än vid bildningen af neutral lakton, emedan produkten här är en 

 syra — en enbasisk laktonsyra — h vars dissociationsgrad äfven vid framskri- 

 dande process förändras, ehuru i motsatt rigtning. 



Att reaktionskoefficienterna vid en del enkla oxysyrors öfvergång i lak- 

 ton visa konstans eller ett aftagande, beror antagligen på att en motsatt reak- 

 tion, återbildning af oxysyra ur lakton, eger rum. 1 ) Särskildt lätt försiggår denna 

 hos butyrolakton, vid hvars bildning reaktionskoefficienten äfven starkt aftager 

 vid framskridande reaktion. 



Hos de undersökta tvåbasiska oxysyrorna eger den laktonbildningen mot- 

 satta reaktionen i högst obetydlig grad rum. Den enda hithörande reaktion, 

 der oxysyrebildningen kan utöfva ett större inflytande, är den jämförelsevis trögt 

 förlöpande parakonsyrebildningen ur den enkla itamalsyran, hvarest äfven en 

 sänkning i reaktionskonstanten skönjes. 



Hos de tvåbasiska oxysyrorna försiggår laktonbildningen betydligt lättare 

 än hos de enkla oxysyrorna. En direkt jämförelse mellan reaktionshastigheten 

 hos de förre och de senare tillåta de gjorda undersökningarna icke, emedan 

 försöken äro anstälda vid olika temperaturer (55" och 100°). Emellertid visar 

 sig, att inträdet af en karboxyl i den kolförkedjning, som vid reaktionen slutes, 

 i väsendtlig mån höjer benägenheten för inre vattenafspjelkning. 



Jämför man åter reaktionshastigheterna hos de särskilda tvåbasiska syrorna 

 inbördes, framträder mycken olikhet. Liksom j'-oxysmörsyran betydligt trögare 

 öfvergår i lakton än dess homologer, så försiggår äfven hos den enklaste af de 

 undersökta tvåbasiska oxysyrorna, itamalsyran, laktonbildningen jämförelsevis lång- 

 samt. Alla alkylsubstituerade itamalsyror afgifva lättare vatten än denna. Det 

 inflytande de olika kolväteradikalerna i detta afseende utöfva är mycket olika. 

 Storleken hos alkylen är emellertid icke bestämmande, så nämligen, att vid 

 tilltagande molekylarvigt hos syran laktonbildningshastigheten skulle ökas. 

 Anordnas radikalerna efter det påskyndande inflytande de utöfva, erhålles föl- 

 jande serie: fenyl, metyl, isobutyl, etyl, hexyl, dimetyl och isopropyl. För öfver- 

 förande t, ex. af 50% af syrorna i laktonsyror åtgå (vid 55%) för: 



] ) Aura. Då Ostwald i sin uppsats öfver antokatalys (se Ber. Verk. Sachs. Ges. Wiss. 9 juni 

 1890) pä grund af Henrys ännu icke offentliggjorda undersökningar öfver bildningen af valerolakton, 

 anser konstanten vid laktonbildniugsprocessen kunna beräknas enligt den för reaktioner af andra ordnin- 

 gen gällande formeln, sä beror detta utan tvifvel derpå, att denna formel för valerolaktonbildningen 

 tillfälligtvis gifyer en konstant reaktionskoefficient. 



