Utkast till ett KristallokemisM Mineralsystem. 7 



I de rhombiska och triklina systemerna är såsom vanligt a satt = den 

 kortare biaxeln (brachydiagonalen) ntom i enskilda undantagsfall, hvilka sär- 

 skildt skola påpekas (se t. ex. pyroxen gruppen). 



Beträffande formlerna i det liexagonala (holoëdiïska) systemet har jag 

 für erhållande af en större likformighet med dem i andra systemer, närmast 

 med det tetragonala, för biaxlarnas indices antagit ordningen a, a, b (se min 

 Mineralkarakteristik samt Mineral. Medd. X. Öfv. af finska Vet. Soc. Förh. 

 XXIII) i stället föl' den af de tyska mineralogerna f. n. allmänt använda Bra- 

 vais'ska metoden, enligt hvilken indices räknas i ordning af «', b, a samt hvar- 

 annan index tages negativ. Det är dock lätt att öfverföra de förra till de 

 senare genom att nämligen taga den andra negativ och sätta den såsom den 

 tredje samt tillägga såsom index för den axel, hvilken i de dynamiska form- 

 lerna bortfaller, såsom af följande sammanställning synes: 



Dynamiska formler. 



ab 



aa 



dab 



abc 



dahc 



d.ßbc 



a'aJjoC 



Bravais'ska formler. 



1 ïo 

 10 10 

 112 

 Olli 



1 1 12 1 



2 111 

 1 2 :', 1 



Naumaini'ska formier. 



ooP. 



œP-2. 

 P. 



\ 2P2. 



1 

 3JP% 



Då i de dynamiska formlerna indices (h, k, 1) för biaxlarna a', a, b, 

 stå till hvarandra i en enkel relation, som kan uttryckas genom eqv. h = k — l, 

 så kan alltid en af dem (a') T)ortlemnas, och sålunda en större likformighet 

 vinnas med öfriga systemers formler. Man kommer sålunda äfven här till de 

 enkla formlerna al^ , a { , «_>&, aJjc etc. samt motsvarande molekylarformler ab 1 , 

 a 1 , ab 2 , ab'c? o. s. v. 



Vidkommande slutligen formlerna i det liexagonala systemets rhomboë- 

 driska afdelning, så betecknas de i enlighet med Miliees uppfattning natur- 

 enligast i öfverensstämmelse med det reguliära systemets formler, i det att he- 

 xaëdern tankes motsvara grundrhomboëdern, hvarvid de öfriga reguliära for- 

 merna komma att motsvara rhoinboëdriska kombinationer. Att de rhomboëdriskt 

 liexagonala formerna genom att sålunda hänföras till trenne lika stora, parallelt 

 med grundrhomboëderns ytor gående axlar komma att erhålla ett betecknings- 

 sätt väsendtligen olika det för de holoëdriskt liexagonala formerna kan försvå- 



