Utkast till ett KristaUolcemiskt Mineralsystem. 13 



3). Holoëdrisk afdelning (C. 1). Grundform motsvarande en tvillings- 

 komplex af tvenne hemiëdriskt hexagonala former eller 24 hem. trikl. eller 12 

 hemimorft monokl. resp. 6 hemimorft rhombiska; vid hemimorf utbildning (0. 

 9) af 12 trikl., 6 monokl. eller 3 rhombiska af hemimorf utbildning. 



De af Gadolin anförda afdelningarna C. 2, C. 5 och C. 8 inom hexago- 

 nala systemet förekomma icke i naturen och kunna derföre här förbigås. 



VI. Reguiiära systemet. 



1). Tetartoëdrisk afdelning (A. 5). Grundform motsvarande en komplex 

 af 4 hemimorft tetartoëdriska former med hufvudaxlarna gående normalt mot 

 en tetraëderyta, således af 12 trikl. former. 



2). Hemiëdriska af delningar : a) tetraëdrisk hemiëdrisk afd. (A. 3); 

 grundform bildad af 4 i tetraëder ytaxlarnas riktningar gående hemimorft he- 

 miëdriskt hexagonala formkomplexer eller af 24 triklina eller 12 monoklina 

 partialformer; b) dodekaëdriskt hemiëdrisk afd. (A. 4); grundform mot- 

 svarande 6 rhombiska partialformer i hexaedery t axlarnas riktning och samman- 

 stötande i centrum eller ock 12 monokl. resp. 24 trikl. former (eller half va 

 antalet holomorfa resp. holoëdriska former). 



3). Holoëdrisk afdelning (A. 1). Grundform motsvarande en komplex 

 af 6 omkring en centralpunkt, i hexaëder ytaxlarnas riktningar tvillingsartadt 

 anordnade hemimorft tetragonala, eller 8 i oktaëder-ytaxlarna riktade hemimorft 

 rhomboëdriska, eller 12 hemimorft rhombiska mot dodekaëderytorna svarande, 

 eller 24 mot de 24-ytiga formerna svarande monoklina eller slutligen 48 mot 

 hexakis-oktaëderytorna svarande hemiëdiïskt triklina partialformer; dessa kom- 

 plexer kunna äfven betecknas såsom holomorfa eller holoëdriska och deras antal 

 reduceras då till hälften. 



Det synes mig onödigt att här ingå i en närmare redogörelse för detta 

 betraktelsesätt, då en sådan kommer att lemnas i den speciela delen vid tillämp- 

 ning af detsamma på enskilda fall. Att genom detsamma de resp. kristallsy- 

 stemens och deras underafdelningars symmetri- och formförhållanden kunna 

 erhålla sin förklaring visar f. ö. en bück på de ofvannämnda figurerna, hvilka 

 framställa några kristallfornier delade i enlighet med denna teori *). Sålunda 



*) Denna teori hänför sig nu visserligen närmast till grundmolekylen; men man finner icke sällan 

 äfven kos kristaller i stort t. ex. hos granat- och idokras kristaller en mer eiler mindre regelbunden del- 

 ning i partialindivider, på grund hvaraf man hos dem har skäl att tänka sig en i partialmolekyler delad 

 eentralinolekyl, till hvilken andra sådana regelbundet fogat sig åt alla sidor i de resp. aggregations- 

 riktningarna. 



