Utkast till ett Krist allokemiskt Mineralsystem. 15 



delar icke kunna upptäckas. Men den anomala formbildningen skiljer sig i 

 allmänhet så litet från den normala, att den i de flesta fall blott genom optisk 

 undersökning kan ådagaläggas. Man har derföre skäl, att hos kristallerna i 

 det normala tillståndet antaga en atomlagring inom molekylen resp. molekylar- 

 komplexen, som blott föga skiljer sig från den i det anomala och sålunda ock 

 på det förra tillämpa ett analogt betraktelsesätt i afseende på den inre struk- 

 turn som det för det anomala tillståndet, och det så mycket mer som kristaller 

 af fullt normal utbildning, t. ex. de till det yttre skenbart holoëdriska nefelin- 

 kristallerna, förete på prismaytorna asymmetriska etsflgurer, hvilket utvisar, att 

 de i afseende på den inre strukturn utgöra en sammansättning af mindre sym- 

 metriska, ytterst hemiëdriskt triklina smådelar, till formen analoga med den 

 trigonala lindsayit- formen eller den motsvarande albitf ormen, men med riktnin- 

 garna ab : b och b : c lullt = 00" resp. 90°. Skilnaden mellan det normala 

 och det anomala tillståndet beror således blott på en ringa förändring af huf- 

 vudriktningarnas vinklar. 



För att rätt första förhållandet mellan det normala och anomala tillstån- 

 det hos kristallerna samt öfvergången från det ena stadiet till det andra måste 

 man lemna det gamla, häfdvunna betraktelsesättet af materien såsom något i 

 och för sig bestående i motsats till kraften, och i stället antaga det rent dyna- 

 miska åskådningssättet af materien såsom ytterst bestående af kraftpunkter (dy- 

 namider) af mera passiv natur, hvilka stå på vissa större eller mindre afstånd 

 från hvarandra, åtskilda genom mera aktiva eller mera rörliga eteriska kraft- 

 punkter och dymedelst betingande uppkomsten af rumuppfyllande s. k. atomer 

 (dynamidkomplexer) samt molekyler (atomkomplexer). *) Kristallytorna komma 

 i enlighet med detta föreställningssätt att motsvara molekylarkrafternas riktnin- 

 gar, såsom ofvanföre antydts, och det är dessa riktningar resp. ytor, som för- 

 ändras vid öfvergången från det normala till det anomala tillståndet och tvärt- 

 om, motsvarande en förändring af atomernas inbördes lägen samt relativa af- 

 stånd från kraftsystemets centrum. Dock kan man äfven, om man engåug 

 antager, att elementaratomerna äro af bestämda ytriktningar begränsade rum i 

 likhet med molekylerna, uppfatta de af dem sammansatta föreningarnas mole- 

 kylära riktningar såsom resulterande riktningar af de förra. Det dynamiska 

 och molekylära föreställningssättet äro blott tvenne sidor af samma sak: det 

 förra fäster hufvudvigten vid sjelfva krafterna, det senare vid de deraf betin- 



*) En närmare framställning' af förhållandet mellan materiela och eteriska krafter, såsom jag upp- 

 fattat detsamma, har jag- lenmat i en afhandling. utgifven såsom Akademiskt Program (Utkast till en 

 allmän teori med särskild tillämpning på mineralogin och geologin). 



