Utkast till ett Kristattokemiskt Mineralsystem. 19 



natur och inbördes förhållanden nämligen syntesen samt föreningarnas ömsesi- 

 diga reaktioner i allmänhet. Denna kan icke, åtminstone ej i samma mån, 

 användas inom mineralogin, och det blir derföre nödigt att söka ersätta denna 

 brist genom andra hjelpmedel, af hvilka de närmast till hands varande äro den 

 kristallografiska bestämningen af formen och den kristallofysiska af den inre 

 strukturn. 



Det är med fästadt afseende på dessa omständigheter jag redan sedan en 

 längre tid tillbaka försökt att framställa en kemisk teori närmast för de s. k. 

 kemiska elementerna, men på grund deraf vidare för deras föreningar, hvilken 

 mera än de inom kemin hittills uppstälda skulle taga de yttre kristallograliska 

 och fysiska förhållandena i betraktande, samt dymedelst möjliggöra ett närmare 

 ingående på relationen mellan form och innehåll hos de kristalliserade förenin- 

 garna. Denna teori är visserligen icke. lika litet som någon annan sådan, i 

 stånd att förklara alla kända fakta, men dock en så stor del af dem, att den 

 kan anses i hufvudsak eller i sina grunddrag vara riktig, samt förmögen af 

 vidare utveckling, och dymedelst kunna bidraga till mineralogins hufvuduppgift: 

 utredandet af förhållandet mellan yttre form och inre konstitution hos mine- 

 ralierna. 



Det är för öfrigt en orimlig fordran, att en teori, isynnerhet om den be- 

 finner sig i början af sin utveckling skall på ett fullt, adeqvat sätt motsvara 

 de empiriska data. Man måste till en början nöja sig med approximationer, 

 då man icke på engång kan taga i betraktande alla påverkande omständigheter, 

 utan måste skilja mellan vigtigare och mindre vigtiga, samt tillsvidare abstra- 

 hera från dessa senare. Eller med andra ord: man måste på det spekulativa 

 eller teoretiska området experimentera likasom på det rent empiriska eller prak- 

 tiska gebitet. 



Det är dessa omständigheter man bör taga i betraktande vid bedömandet 

 af den kemiska elementarteori, som jag redan för flere år sedan framstält i en 

 uppsats: „Försök till en på atomvigten grundad gruppering af de kemiska ele- 

 menterna", Acta Soc. Sc. Fenn. T. X., samt vidare ehuru i största korthet i 

 „Mineralkarakteristik" samt i ofvanciterade smärre arbeten. Då emellertid dessa 

 framställningar äro alltför ofullständiga för att gifva en rätt föreställning derom, 

 blir det nödigt att ingå på en något närmare betraktning deraf. 



Den gamla indelningen af elementerna i metaller och metalloïder resp. icke- 

 metalliska ämnen är för mineralogin af vida större betydelse än för kemin dels 

 i allmänhet med afseende derpå, att de yttre fysiska karaktererna äro för mine- 

 ralogen af större vigt än för kemisten, dels ock särskildt med afseende på den 

 vigtiga åtskilnaden mellan metalliska och icke-metalliska mineralier. Men af 



