22 Feed. Jon. Wiik. 



hållande, som äfven kan skönjas i stort, i det att den positiva och indifferenta 

 afdelningen af de två hufvndserierna III och II stå hvarandra närmare och 

 bilda en motsats till den tredje negativa, och likaså bilda H och N tillsammans 

 en motsats till O i den innersta kretsen. Det trialistiska systemet kan sålunda 

 sägas innefatta i sig det äldre, dualistiska, eller rättare utgöra en sammanfatt- 

 ning af detta och den för närvarande inom kemin och naturvetenskapen i all- 

 mänhet herrskande monistiska principen, likasom tretalet innefattar tvåtalet och 

 enheten. Af denna sistnämnda art eller monistiska äro de elementarsystem, 

 som på senare tid blifvit uppstälda af Newlands, Mendelejeff, L. Meyer m. 

 fl. och hvarvid uteslutande de kemiska karaktererna med abstraherande från de 

 fysiska blifvit beaktade. De måste derföre betecknas såsom mindre naturliga 

 än det af mig uppstälda trialistiska elementarsystemet, och kunna möjligen vara 

 tillräckliga för kemistens ändamål, men icke för mineralogens för hvilken skil- 

 naden mellan den metalliska och icke-metalliska karakteren hos elementer och 

 mineralier har en både praktisk och teoretisk betydelse. 



Naturenligheten af ofvananförda elementarsystem visar sig f. ö. såväl med 

 afseende på elementernas qvalitativa beskaffenhet som i qvantitativt hänseende. 

 Sålunda komma likartade elementer att stå antingen bredvid hvarandra eller 

 på motsvarande platser inom de resp. serierna. Så t. ex. svara As och Sb i 

 serien C. III mot P i II; Ti och Sn i B. III mot C och Si i B. II; och i 

 afseende på atomvigten visar sig en likformighet inom de resp. serierna, så till 

 vida som de från ett minimum vid ändpunkterna af partialserierna A, B och 

 C öfvergå till ett maximum mot midten af dem, hvarigenom serierna (II och 

 III) i sin helhet förete en periodicitet eller omvexling af minima och maxima, 

 i afseende på atomvigten, och derjemte äfven i afseende på den kemiska karak- 

 teren, i det att inom de särskilda partialserierna den positiva karakteren till- 

 tager eller den negativa aftager med stigande atomvigt. En motsvarande perio- 

 dicitet visar sig äfven i afseende på spec. vigten och volymen (atomvolymen), 

 och då undantag från denna allmänna regel förefinnas, kunna de förklaras der- 

 af, att åtskilliga elementer sönderfalla i två eller tre allotropiska modifikationer 

 med olika spec. vigt, äfvensom deraf, att de tunga metallernas serier (III) 

 måste fördelas på två eller tre underordnade parallel-serier. — Såsom en lik- 

 formighet mellan de resp. serierna kan här ännu påpekas, att de tvenne när- 

 mast till hvarandra stående elementerna i ändarna af serierna III. A och C 

 samt II. B och C skilja sig från hvarandra i afseende på atomvigten genom 

 atomenheten (dynamiden 1), samt att den med högre atomvigt är den allmän- 

 nare förekommande af de två. I allmänhet anträffas, med nyssnämnda undan- 



