24 Fred. Joh. Wiik. 



senare hos flertalet elementer; endast hos några med högre atomvigt skilja sig 

 de teoretiska något från de empiriska (inom parentes satta). Då skilnaden är 

 något större såsom hos Br och J måste väl felet ligga hos de teoretiska atom- 

 talen, och möjligen bero derpå, att en mindre del af de elementaratomen sam- 

 mansättande dynamiderna näml. 16 (= 8.2) äro ersatta af 14 = 7.2. Men 

 då såsom hos Ba, Sr och Se, skilnaden är blott = 1 eller mindre, kunde felet 

 möjligen ligga hos de på empirisk väg funna atomvigterna, så mycket mer som 

 dessa uppgifvas något olika af olika författare: så t. ex. Ba af Berzelius — 

 136,8, af Pelouze 137,3 af Marignac 137, oi; Sr af Stromeyer 88,22, af Pe- 

 louze 87,70, af Dumas 87, 50. För selen har Gmelin o. a. antagit atomvigten 

 80, hvarigenom dess atomvigt blir lika med den för brom allmänt antagna. 

 Detta låter icke gerna förlika sig med Mendelejeff's elementarsystem, som ute- 

 slutande är grundadt på atomvigten, men kan väl sammanstå med det af mig 

 uppstälda, alldenstund enligt detta elementernas olika egenskaper bero ej blott 

 af atomenheternas (dynamidernas) antal utan ock af deras olika anordning i 

 rummet. 



Att f. ö. den af mig gjorda uppställningen af elementema innefattar de 

 samma naturliga grupperna resp. serierna, som de i Mendelejeff's system, finner 

 man lätt vid en jemförelse dem emellan. Sålunda motsvara på några undan- 

 tag när serien II. A i mitt system de två första vertikalserierna i Mendele- 

 jeff's system, II. B i det förra den tredje och fjerde serien i det senare, C. 

 III och II i det förra de femte, sjette och sjunde vertikalserierna i det senare. 

 De olikheter, som förefinnas, äro till fördel för naturligheten af mitt system: 

 sålunda befinna sig de positiva tunga metallerna, hvilka bilda en lika naturlig 

 grupp som de pos. lätta metallerna, i Mendelejeff's system på spridda ställen 

 bland de öfriga elementema, under det att de i mitt system bilda en egen serie 

 III A, fördelad på tvenne parallelserier, den ena närmare den andra aflägsnare 

 från den motsvarande serien II. A. 



OfVananförda i enklare tal upplösta atomvigter häntyda nu närmast på de 

 tre elementema O, N och H såsom grund- eller primära elementer, och sedan 

 ytterligare på trenne urelementer eller primitiva dynamider med atomtalen 1, 

 2, 3. Också har jag vid jemförelse mellan de sålunda i sina enklare atomtal 

 upplösta elementema kommit till det antagande, att de ytterst bestå af trenne 

 sådana urelementer, hvilkas relativa atomvigter eller atomkrafter kunna uttryc- 

 kas genom förhållandet 1 : 2:3, samt vidare att de bestå af två eller tre de- 

 lar, af hvilka tvenne äro konstanta inom de resp. isomorfa grupperna, den tredje 

 variabel; de förra utgöras af en eller flere dynamider (1), (2) eller (3), den 

 senare åter af multipler af dynamiden (2). De med hvarandra isomorfa ele- 



