Utkast till tit Krist allolcemisht Mineralsystem. 



31 



natriums och kaliums dynamidkomplexer, ungefär i relation af deras resp. atom- 

 volymer (Li : Na : Ka = 11,9 : 23,7 : 45,4): 



5. 



Zt = 6(l) + (1). Na = 6 (!) + (!) + 8 (2). A« = 6 (1) + (1) + 16 (2). 



Härigenom förklaras den åtskilnad, som visar sig mellan alkalimetallerna 

 vid deras uppträdande i s. k. isodimorfa föreningar t. ex. fältspatsgruppens mi- 

 neralier, i det att hos Na de parallelt med en kant riktade 8 ytdynamiderna 

 (2) företrädesvis hos dynamidkomplexen åstadkomma en kant-ställning analogt 

 med förhållandet hos den tvåatomiga Ca, livars kantläge betingas af central- 

 dynamiden (2), under det att hos Ka två ytdynamider äro riktade mot ett 

 hörn och sålunda företrädesvis betinga en hörnställning hos komplexen (se vi- 

 dare fältspatsarterna). Äfvenså åstadkommes hos Mn och Fe genom den trian- 

 gulära fördelningen af 3 st. 2-dynamider på oktaëderytorna en motsvarighet till 

 de tre-atomiga dubbelatomerna B-, och Al,, i det att derigenom dubbelatomerna 

 Mn 2 och Fe 2 kunna uppstå, förenade med en oktaëderyta. 



Att de elementära dynamidkomplexerna företrädesvis hafva en reguliär 

 form, derför talar icke blott det öfvervägande antalet reguliärt kristalliserande 

 elementer resp. binära föreningar utan ock den af Mallaed (Bulletin de la Soc. 

 Mineral, de France, T. VII p. 34) ådagalagda nära relationen mellan icke- 

 reguliärt kristalliserande ämnens och det reguliära systemets formförhållanden. 

 Ett sådant närmande till det reguliära systemet förete nu äfven de tetragonala 

 bor och tenn, det rhombiska svaflet *) samt de rhomboëdriska fosfor, arsenik, 

 antimon, vismut, i det att deras grundformer kunna jemföras med eller ansluta 

 sig till den reguliära Oktaedern i resp. tetragonal, rhombisk eller rhomboëdrisk 

 ställning. Sålunda synes den enl. Brogger rhomboëdriska formen hos béryllium 

 äfvensom den hos aluminium, till hvars rhomboëdriska form man kan sluta af 



*) Att man pä dessa elementers grundformer kan tillämpa den ofvan angifna lagen rörande för- 

 hållandet mellan grundytornas normaler och atomkrafterna (dynamiderna) har jas visat i föregående 

 afhandlingar (Om grundformerna hos kristallerna samt Mineralkarakteristik). 



