42 Fred. Joh. Wiik. 



till grundformen följande formen i den förstnämnda zonen har talet 3, i de se- 

 nare 2 såsom index. 



Likasom fallet är med kristalliserade mineralier i allmänhet kan man äfven 

 hos Orthoklasen i afseende på den kristallografiska utbildningen göra skilnad 

 mellan påvuxna kristaller, hos hvilka domat äc (Pöö", x) enl. regeln uppträder, 

 samt invuxna med domat « 2 c = äc 2 (2Pc»~, y). Hufvudaxeln (c) hos de in- 

 vuxna, på alla sidor fullt utbildade kristallernas molekyler måste derföre be- 

 traktas såsom dubbelt så stor och på grund häraf den mot c-planets riktning 

 svarande niolekylarkraften hälften så stor som den motsvarande hos de påvuxna, 

 eller med andra ord de förras molekyler motsvara tvenne af de senares förenade 

 i c-axelns riktning; c- och i-normalerna resp. krafterna blifva sålunda hos de 

 invuxna kristallerna nära lika stora, hvartill man äfven kan sluta af den nära 

 lika spjelkbarheten af c- och i-planen äfvensom af den nära likheten mellan 

 de optiska elasticitetsriktningarna c och b. De invuxna kristallernas moleky- 

 ler kunna derföre betecknas såsom de egentliga fysiska grundmolekylerna, sam- 

 mansatta af tvenne kemiska molekyler i c-riktningen, och de påvuxnas med af- 

 seende härpå såsom sekundära kristallmolekyler bestående af tvenne i «-axelns 

 riktning förenade fysiska molekyler. Härvid bör inan dock skilja mellan det 

 fall att kristallerna äro påvuxna med c- och det med «-axeln: i detta senare 

 fall måste kristallerna på grund af förekomsten af domat « 2 c (?/) hänföras i lik- 

 het med de invuxna till tvenne i hufvudaxelns riktning förenade enkla moleky- 

 ler d. v. s. kristallmolekylerna äro hos dem lika med de fysiska; bärfür talar 

 äfven den omständighet, att de sålunda påvuxna kristallerna äro utdragna i a- 

 axelns riktning, som i sådant fall blir den minsta molekylarriktningen, i mot- 

 sats till de med c-axeln påvuxna fältspatskristallerna, bvilka äro pelarformigt 

 utdragna i denna riktning, som då blir riktningen för den största attraktionen. 

 I samband med utbildningen i «-axelns riktning står den stundom förekommande 

 mer eller mindre tydliga lamellära afsöndringen parallelt med ab-, a- och d. 2 c- 

 planen, hvilken icke bör förvexlas med spjelkbarheten parallelt med c- och i-pl., 

 alldenstund den icke i likhet med denna förekommer hos alla utan blott hos vissa 

 orthoklasvarieteter ; den är således icke såsom spjelkbarheten att hänföra till de 

 fysiska grundmolekylerna, utan till de deraf sammansatta kristallmolekylerna. 

 Utom dessa formtyper med utsträckning i a- och c-axelriktningarna finner man 

 ehuru mera sällan en sådan äfven i i-axeln, således i öfverensstämmelse med 

 periklinkristallerna, och likasom dessa senare äfven påvuxna i samma riktning. 

 En sådan utbildning visa orthoklaskristaller (c. äc. b), förekommande i drus- 

 hål i rapakivi-granit, hvilkas form derigenom får likhet med den af en rbom- 

 bisk kristall, likasom kristaller utdragna i a-axelns riktning förete likhet med 



