Utkast till ett Kristallohemiskt Mineralsystem. 53 



Att äfven hos albit likasom hos Orthoklas molekylerna hos invuxna kri- 

 staller äro dubbelmolekyler i hufvudaxelns riktning framgår af förekomsten af 

 ytan ä 2 c (y) hos dessa i motsats till äc (x) hos påvuxna, så t. ex. hos de be- 

 kanta i dolomit invuxna tafvelformiga albitkristallerna från Roc-Tourné med 

 flere ställen i Savoyen, hos hvilka vi hafva att såsom tvillingskristallens kärn- 

 eller centralmolekyl tänka oss en af tvenne i albittvillingsställning stående enkla 

 eller hemiëdriska molekyler bestående holomorf fysisk molekylarkomplex, förenad 

 med en dylik i Carlsbader-tvillingsställning med a-planet såsom sammanvexnings- 

 yta, till hvilken centraltvillingsmolekyl sedan enkla fogat sig i de resp. attrak- 

 tionsriktningarna. Liknande, äfvenledes i dolomit invuxna albitkristaller, dels 

 tafvelformiga parallelt med 6-pl. dels prismatiskt pelarformiga, hafva bhfvit 

 funna på ett par ställen i Lappmarken, mer eller mindre rödfärgade af en in- 

 blandad sannolikt manganhaltig substans. 



Albitkristallerna förete i öfverensstämmelse med nämnda komplikation i 

 molekylarstrukturn i allmänhet äfven en större variation i afseende på vinklarna 

 än anortluten, äfvensom en stor mångfald i afseende på sin yttre habitus. Så- 

 som exempel härpå må ytterligare anföras albitkristaller i pegmatit från So- 

 mero utdragna i a-axelns riktning och bestående af b-, c- och öc a -pl. (ooPdô. 

 OP. 2Pœ), samt albitkristaller från Läteseno i Lappmarken med dels parallelt 

 med c-planet tafvelformig, dels parallelt med i-axeln periklinartadt utsträckt 

 formtyp med ytorna c, ab, a?b, b, abc, tvillingsartadt utbildad enligt periklin- 

 lagen, den tafvelformiga äfven enl. Manebacher-lagen. Att denna albitvarietet 

 i sjelfva verket måste betecknas såsom periklin visas deraf, att såväl tvillings- 

 streckningen som opt. ut släckningsriktningen på i-planet lutar mot kanten c : b 

 under en mindre vinkel (resp. + 13° och + 16°) än hos den normala albiten. 

 En approximativ bestämning af den skenbara opt. axelvinkeln i luften (2.E) 

 gaf 168° samt /5 = 1,53 och således 2 7=81°. 



Den hos albit, isynnerhet den periklinartade modifikationen, icke sällan 

 förekommande ÄVhalten häntyder på tillvaron af en i£a-albit af motsvarande 

 molekylarstruktur med den hos JVa-albit. Så t. ex. är den ofvannämnda röd- 

 färgade pelarformiga albiten från Lappmarken t. e. d. kaliumhaltig, utan att 

 detta dock synes inverka synnerligen på dess yttre form, såsom framgår 

 af några af mig gjorda vinkelmätningar: b : c = 86° 18' i medeltal; ab:ab 3 — 

 30° 13'; ai 3 :& = 29°54'; c: c =7° 20'; opt. utsläckningsvinkeln, svår att be- 

 stämma på grund af det mörkröda färgämnet, var hos en kristall + 18°, så- 

 ledes ganska nära den för albiten normala. Sannolikt är att Aa-atomen i den 

 Aa-haltiga albiten har en kantställning motsvarande och påverkad af den hos 

 Aa-atomen, hos hvilken en kant antagligen går parallelt med det optiska axel- 



