Utkast till ett KristaUokemisht Mineralsystem. 63 



Följande tvenne nära förvandta silikater, Ii vilka af Brögger (Mineralien 

 der siidnorweg. Augitsyenite, Zeitschr. för Krystallogr. XVI p. 246 — 293) 

 sammanfattas under benämningen leilkophail-gruppen, kunna lämpligen här få 

 sin plats såsom förmedlande öfvergången mellan fältspats- och spodumengrup- 

 perna samt den följande skapolitgruppen. 



Leukophan. Detta af Groth såsom monokliniskt, af Brögger (1. c) såsom 

 rhombiskt sfenoïdiskt betraktade mineral har enl. sistnämnde författare axel- 

 förhållandet : 



a:b : c = 1 : 0,9939 : 1,344 (= 3. 0,448), 



hvilket temligen nära öfverensstämmer med danburitens axelförhållande, om man 

 multiplicerar dess hufvudaxel med 3. Denna hufvudaxelns större längd i för- 

 hållande till de ungefär lika biaxlarna står i samklang med och förklarar leu- 

 kophankristallernas tafVelformiga formtyp och basiska spjelkbarhet i motsats till 

 danburitens prismatiska formbildning; dock förekommer äfven af leukophan en 

 pelarformig varietet, för hvilken den af Brögger antagna halfva hufvudaxeln 

 (c = 0,672) kan betraktas såsom kristallmolekylar-axel, och hvilken sålunda för- 

 håller sig till den tafVelformiga typen såsom de ofvan anförda påvuxna fält- 

 spatskristallerna till de invuxna, d. v. s. de kunna tänkas sammansatta af kri- 

 stallmolekyler bestående af tvenne fysiska molekyler förenade i biaxlarnas 

 riktning. 



Leukophan öfverensstämmer med danburit äfven kemiskt, om man skrifver 

 den af Brögger (1. c. p. 291) beräknade formeln på följande sätt: 



2 (Ca Be-, i, H + 2 Ca i 2 O, + 3 Na Fl), 



d. ä. en förening af ett med danburit eqvivalent berylliumsilikat med det i 

 apophyllit ingående enkla ealciumsilikatet samt Na Fl, hvilken sistnämnda i 

 öfverensstämmelse med Bammelsberg 's uppfattning af apophylliten kan tänkas 

 bilda kärnmolekyl, omkring hvilken de öfriga atomerna äro anordnade i enlig- 

 het med ofvannämnda atomlagring hos danburit. Skilnaden blir blott den, att 



in 11 



vi här i st. för B- 2 får den eqvivalenta Be ä samt ett tillägg af en 6'a-atom i en- 



hvar af a- och fe-axlarnas fyra ändpunkter inom molekylen samt en Si-atom i 

 de 8 pyramidala riktningarna, hvarigenom den större likheten mellan a- och 

 fe-axlarna hos leukophan än hos danburit förklaras. Man kan härvid natur- 

 enligast tänka sig detta tillskott i form af två molekyler Ca-, S? 4 O 10 förenade 

 med den, med dem och danburitmolekylen homöomorfa atomkomplexen (2 Ca 



