78 Fred. Joh. Wiik. 



multiplikation af denna kemiska molekyl med 12 kommer till en fysisk mole- 

 kylarkomplex, bestående af 24 partialmolekyler analoga med pseudomonoklina 

 plagioklastvillingar, symmetriskt anordnade omkring en centralmolekylarkomplex 

 = 12 Na Cl. Med antagande af den äldre formeln 3 (Na, Al, Si, O s ) + 2 Na Cl 

 kommer man genom dess multiplikation med 8 till samma antal monoklina par- 

 tialmolekyler. Att dessa äldre formler hafva mera sannolikhet för sig än de 

 nyare af Clarke, Brögger m. fl. framstälda har Thugott (Mineral ehem. Stu- 

 dien, Dorpat 1891) framhållit på grund af kemiska skäl bland annat det, att 

 eleolit smält med Na Cl öfvergår i sodalit. 



Brögger och Bäckström (1. c.) hafva på grund af kemiska betraktelser 

 kommit till ett uttryck för sodalitens atomistiska konstitution, hvilken de be- 

 trakta såsom analog med granatfamiljens. Jag anser det här onödigt att ingå 

 i en närmare betraktning af denna atomistiska formel, alldenstund en sådan 

 närmast synes mig tillkomma kemisten, icke mineralogen, hvilken i främsta rum- 

 met har att taga i betraktande molekylarkonstitutionen sådan den framgår ur 

 kristallformen och strukturn på sätt som ofvanför visats. Hufvudskilnaden mel- 

 lan de äldre formlerna och den af nämnde förf. framstälda ligger deri, att de 

 betrakta Cl såsom bunden vid Al icke vid Na. Detta betraktelsesätt kunde 

 äfven med en viss modifikation låta förena sig med det af mig ofvan framstälda. 

 På grund af nämnda sammanställning af sodalitmolekylaikomplexen med en 

 komplex af plagioklastvillingar kommer man till det antagande, att den förra i 

 afseende på atomernas inbördes lagring består af tvenne lager ett yttre af Si- 

 och 2Va-atomer, motsvarande dodekaëderytorna (= prismaytorna hos nephelin) 

 och deras kanter, samt ett inre af Al-atomerna, (motsvarande rhomboëderytorna 

 i den pseudohexagonala formkomplexen); dessa senare äro sålunda vända inåt 

 mot Na C7-kärnan, och kunna således tänkas med dem närmast förbundna. 



Hvad f. ö. beträffar nämnde författares på grnnd af denna formel uttalade 

 åsigt om att sodalit utgör en länk af granatgruppen, så synes mig denna hvar- 

 ken från kemisk eller mineralogisk synpunkt låta försvara sig. Utom den ofvan 

 antydda nära förvandtskapen mellan nephelin och sodalit i kristallokemiskt hän- 

 seende öfverensstämma sodalit och nephelin äfven i paragenetiskt eller petrogra- 

 fiskt afseende, i det att de städse förekomma tillsammans, då deremot sodalit 

 och granat så godt som utesluta hvarandra såsom beståndsdelar i bergarterna. 

 Också visa de af nämnde författare (1. c.) gjorda etsförsöken på en kalkjern- 

 granat från Achmatowsk, hvarvid på dodekaëderytorna framträdde rhombiska 

 etsfigurer, att åtminstone denna granat i afseende på sin molekylarstruktur är 

 väsendtligt skild från sodalit, Sodalitens likasom leucitens förhållande till gra- 

 naten kan derföre betecknas sålunda, att de äro till det yttre analoga med 



