84 Fred. Joh. Wiik. 



axelns zon öfverensstämmer heulanditen deremot fullständigt med fältspat, i det 

 att T : N = 63° 40' samt N : T = 50° 20' (= resp. a : c = 63° 57' och c:äc = 50° 

 19' hos Orthoklas), hvarföre ock en i tvenne triklina tvillingshälfter delad heu- 

 landitkristall kan jemföras med en enligt albitlagen sammansatt plagioklastvilling. 

 Då nu heulanditen (Ca Al % Si 6 1G + 5 H 2 0) i afseende på silikatet öfverensstäm- 

 mer med alkalifältspat och desmin, måste väl skiljaktigheten från dem, nämli- 

 gen den betydliga utsträckningen i i-riktningen och den mindre symmetriska 

 formen tillskrifvas kristallvattenmolekylerna, hvilkas antal är udda i motsats till 

 det jemna antalet hos desminarterna, äfven om man här på grund af Damour's 

 försök måste tänka sig två molekyler deraf närmare förbundna med sjelfva sili- 

 katet i likhet med förhållandet hos desmin, således väl närmast förenade med 

 2 Si 2 bildande en kärnmolekyl eller inre molekyl inom den egentliga af sili- 

 katet bildade molekylarkomplexen. Denna måste f. ö. äfven hos heulandit tän- 

 kas konstituerad analogt med desmin i enlighet med den af Mallard gjorda 

 iakttagelsen, att keulandit-spjelkningsplattor i polariseradt ljus visa sig sönder- 

 delade i fyra delar med olika opt. axelläge, hvilka äfven jag (mineral, medd. 

 VI 1. c.) iakttog hos heulandit från Arendal och Island samt på grund af 

 tvenne närliggande delars axelläge (10° — 20° från kanten b : c i motsatta rikt- 

 ningar) ansåg mig kunna tyda såsom beroende på en tvillingsbildning med c-pl. 

 såsom tvillingsyta. Det optiska axelplanet är normalt symmetriskt, men öfver- 

 går vid uppvärmning (såsom Mallard och Klein visat) i ett läge normalt mot 

 det vid vanlig temperatur, med bibehållande af ö-axeln såsom positiv bisectrix. 

 Detta beror dock ej blott af temperatur förhöjningen utan ock af bortgåendet 

 af de 3 mol. kristall vatten, hvilka återkomma jemte det förra optiska tillståndet 

 vid afsvalning i fuktig luft. 



De tvillingsartade fält, hvari 6-pl. hos heulandit visar sig deladt, hafva 

 genom senare undersökningar af Rinne (Sitzungsber. d. k. Pr. Akad. d. Wis- 

 sench. XI) visat sig vara identiska med de hos många anomala kristaller, t. 

 ex. de af milarit och sannolikt äfven de ofvannämnda desminkristallerna, före- 

 kommande koniska sectorer, hvari de vid vanlig temperatur visa sig delade med 

 spetsarna i centrum samt baserna motsvarande de resp. kristallytorna. Och lika- 

 som i allmänhet fallet är med sådana kristaller försvinna äfven hos heulandit 

 vid upphettning till 150° (hvarvid 2 mol. aq bortgå) dessa särskilda delar, i 

 det att deras olika axellägen blifva parallela sinsemellan samt med c- resp. a- 

 riktningarna hos kristallen, hvilket af Rinne tydes såsom en öfvergång från det 

 monoklina till det rhombiska stadiet. Då emellertid heulandit såsom ofvan fram- 

 hållits vid vanlig temperatur egentligen måste betraktas såsom triklin, så har 

 man skäl att betrakta denna förändring såsom en öfvergång från det triklina 



