Utkast till ett Kristallökemiskt Mineralsystem. 89 



i 



den kemiska sammansättningen, som kan sättas = 2 (B, Al, Si 2 O s -f 2 aq) + ILO 

 d. ä. en förening af tvenne med anorthit lika sammansatta C'a, .Nia-silikater 

 (+ 4 aq) med 11,0 såsom sammanbindande kärnmolekyl. I öfverensstämmelse 

 med den större hufvudaxeln förete anorthitkristallerna en mindre utsü'äckning 

 i denna riktning än natrolit och skolezit. 



Förhållandet mellan stilbit- och natrolitgruppernas zeoliter (blad- och nål- 

 zeoliterna) kan i allmänhet uttryckas sålunda, att de hvardera med afseende 

 på sina grundmolekyler, t, e. d. älven med afs. på kristallerna i stort, mot- 

 svara komplexer af plagioklastvillingar enl. Manebacher- och Bavenolagarna, 

 men skilja sig deri, att hos desminarterna pinakoïdytorna, hos natrolitarterna 

 prismaplanen motsvara c- resp. i-planen hos plagioklasarterna, hvilket står i 

 öfverensstämmelse med den öfvervägande pinakoïdala utbildningen hos de förra 

 i motsats till den primatiska formbildningen hos de senare. 



3. Laumontitgruppen. 



Laumontit, ansluter sig temligen nära till föregående zeoliter genom sin 

 prismatiska utbildning och spjelkbarhet med nära 90° genomskärning, men skiljer 

 sig dock såväl kristall« »grafiskt som kemiskt så mycket från de egentliga nål- 

 zeoliterna, att den jemte den s. k. Leonharditen s} r nes mig böra uppställas så- 

 som en särskild grupp, så mycket mer som den äfven i paragenctiskt hänseende 

 skiljer sig från dem och flertalet andra zeoliter genom sitt uppträdande företrä- 

 desvis såsom sprickfyllnad i äldre bergarter. I afseende på kristallformen (ab 

 = 93° 44'; ß = 68° 40') närmar den sig till eller är analog med spodumen och 

 wollastonit bland geolitema samt pyroxen bland metalloliterna, och kan i likhet 

 med den senare härledas från anorthitformen (lig. 2) genom en tvillingssamman- 

 sättning med h.,e såsom tvillingsyta (Bavenotvilling), hvarvid vinkeln c : ab hos 

 denna sistnämnda (= 65" 53') är nära lika med vinkeln mellan de tvenne rå- 

 dande formerna ccP och 'iPcc hos laumontiten (ab : ä 2 c = 66° 30'); «6-ytorna 

 hos laumontit komma sålunda att motsvara «i-ytorna hos skolezit samt b- och 

 c-ytorna hos plagioklas. Märkas kan äfven den formela likheten med desmin: 

 ab och übe (60" 28') hos laumontit äro i afseende på vinklarna nära lika med 

 ab och abc hos desmin, tänkt som rhombisk form. 



I kemiskt hänseende öfverensstämmer laumontitens empiriska formel (Ca 

 ALS/ i O r2 + 4 H 2 0) nied phillipsit. men skiljer sig från denna derigenom att 

 hälften af vattenhalten är constitutionsvatten eller intramolekylärt, den andra 

 hälften kristallvatten eller extramolekylärt. Förhållandet mellan kristallvatten- 



12 



