94 Fred. Joh. Wiik. 



betrakta såsom pseudorhomboëdrisk och sammansatt af 6 enkla triklina indivi- 

 der, hvilkas form närma sig till plagioklasformen a 2 c. i 2 c. b-,c, och af hvilka två 

 och två äro förenade enl. albittvillingslagen till tvillingar, hvilka ytterligare 

 äro förenade till dnbbeltvillingskomplexer med prismaplanet såsom tvillingsyta. 

 Denna molekylära tvillingsbildning är sålunda fullkomligt analog med den ofvan 

 anförda hos nephelinens grundmolekyl, och skiljer sig från denna blott med af- 

 seende på de yttre begränsningsriktningarna eller ytorna. F. ö. kan man enl. 

 nämnde förf. åtskilja tvenne i optiskt hänseende skilda chabasitarter, en optiskt 

 positiv och en opt. negativ, med motsatt optiskt axelläge hos de enskilda par- 

 tialindividerna (se Bkåuns, Die opt. Anomalien der Krystalle). Dessa tvenne 

 arter motsvara de tvenne isomorfa kemiska komponenterna, den kiselsyrerika 

 mot albit svarande, och den kiselsyrefattiga med anorthit analoga. 



Fhakolit är såsom framgår af Klein's undersökning af dess optiska struktur 

 (Sitzungsber. der Akad. zu Berlin 1890), och såsom man sedan kan sluta af 

 dess yttre form, lika med tvenne tvillingsartadt hvarandra genomträngande cha- 

 basitindivider samt innehåller således ett dubbelt så stort antal triklina partial- 

 former som chabasiten, från hvilken den dock äfven skiljer sig genom sin yttre 

 form. De triklina partialindividerna hafva ett konstant axelläge, men varie- 

 rande opt. axelvinkel; dubbelbrytningen ökas vid uppvärmning d. ä. vid vatten- 

 förlust. Phakoliten ansluter sig i af seende på sin symmetriska tvillingsbildning 

 till harmotom och phillipsit, och kan likasom dessa tänkas bilda en regelbunden 

 anordning af partialmolekyler omkring en på ofvannämnda sätt sammansatt cen- 

 tralmolekylar-tvillingskomplex. 



Ghnelinü och Levyn ansluta sig i kristallograflskt hänseende till chabasit, 

 i det att den förras c-axel är = %, den senares % af chabasitens, ett förhål- 

 lande som står i samband med den förras prismatiska spjelkbarhet och den se- 

 nares tafvelformiga utbildning. 



Äfven de tafvelformiga kristallerna af Herschélit från Aci Castello äro 

 enl. Becke och v. Lasaulx endast skenbart hexagonala (vid vanlig temperatur) 

 samt bestå af asymmetriska partialindivider lamellartadt lagrade öfver hvarandra 

 i den pseudohexagonala hufvudaxelns riktning sålunda att komplexen i sin hel- 

 het i midten företer optiskt enaxlighet, men utåt eller närmare sidoytorna två- 

 axlighet. 



'&■ 



6. Analcimgruppen. 



Analcim (Na 2 Ah £/ 4 12 + 2 aq) motsvarar inom zeoliternas klass leuciten 

 inom geoliteinas, och det såväl i kemiskt som kristallograhskt och optiskt hän- 



