96 Fred. Joh. Wiik. 



Datholit-Prehnitgruppen. 



Denna grupp kan betraktas såsom utgörande ett bihang till zeoliternas 

 klass eller bildande en öfvergång mellan dem ocb amphoteroliterna, särskildt 

 epidoten. De tvenne hithörande bufvudarterna öfverensstämma med zeoliterna 

 i förekomstsätt men skilja sig genom något större hårdhet och spec. vigt, hvil- 

 ket väl beror på att deras vattenhalt uteslutande är constitutionsvatten eller 

 intramolekylärt. Till hvarandra stå de i ett homologt förhållande såsom föl- 

 jande sammanställning utvisar: 



//> GV/.j B 2 SL O 10 = Datholit (monoklin). 

 H 2 Ca 2 Äl 2 8i ä O l2 = Prehnit (rhombisk). 



Man kan deraf sluta till en analogi äfven i kristallografiskt hänseende 

 mellan dem, och då datholitens qvantitativt kemiska sammansättning är lika 

 med den af den ena af de två molekylarhälfter, hvilka bilda epidot och zoisit, 

 äfven till en kristallogralisk analogi med dessa senare. Detta är i sjelfva ver- 

 ket fallet, i det att datholit och prehnit likasom epidot i den orthodiagonala 

 och zoisit i den prismatiska förete vinklar lika dem i orthoklasens orthodiago- 

 nala eller rhombiskt-monoklina zon: datholitens prismavinkel ab (g) = 64 u 38' 

 (= a : c = 63° 57' hos Orthoklas), samt prehnitprismat ab = 80° 2' (= c : ä 2 c = 80° 

 22' hos orthoklas). Prismat ab hos prehnit närmar sig sålunda ab 2 (76° 38', i 

 „Mineralkarakteristik" tagen till grundprisma) hos datholit och prehnitens axel- 

 förhållande a : b : c = 0,84 : 1 : 1,125 närmar sig alltså till datholitens b : a : c = 

 0,744 : 1 : 1,006 så mycket man kan vänta med afseende på olikheten i kemiskt 

 hänseende. Prehnit kan sålunda sägas förhålla sig till datholit såsom zoisit till 

 epidot eller epistilbit till heulandit, och man kan således tänka sig prehnitkri- 

 stallen sammansatt af fyra monoklina, men numeriskt rhombiska subindivider, 

 nära lika datholitens grundform, med a- och c-pl. hos denna senare såsom tvil- 

 lingsytor, hvilket ock synes framgå af de optiskt olika fält, som de anomala 

 prehnitkristallerna från en del fyndorter enl. Des Cloizeaux förete, och hvilka 

 närmast kunna jemföras med dem hos anomala desminkristaller. 



Såsom isomorfa med datholit betraktas (af Rammelsbeeg, A. Nordenskiöld 

 m. fl.) Euklas, Homilit och Gadolinit. Dock skilja de sig, särskildt de tvenne 

 sistnämnda, i kemiskt och äfven i yttre fysiskt hänseende så mycket från da- 

 tholit, att de rättast synas mig böra hänföras till amphoteroliterna och epidot- 

 gruppen, samt sålunda betecknas blott såsom analoga med datholit och prehnit, 

 på samma sätt som pyroxengruppens mineralier med spodumen och wollastonit. 



