108 Fbed. Joh. Wiik. 



Olintonitseriens phylliter äro sålunda skilda från biotitseriens i afseende på 

 de yttre formförhållandena, men öfverensstämma med dem i afseende på den 

 inre strukturn särskildt med phlogopit och zinnwaldit; till hvilka de med af- 

 seende på den kemiska sammansättningen kunna sägas förhålla sig såsom mar- 

 garit till muscovit. Cliutonitens grundform kan på grund häraf uppfattas så- 

 som utgörande en med phlogopitf ormen (16) analog pseudohexagonal formkom- 

 plex, men vänd 30° eller 90° i förhållande till denna, så att en mot &'-atomen 

 svarande prismakant kommer att gå från höger till venster eller motsvara en 

 protoprismariktning, samt sammansatt icke af tre enkla monoklina resp. triklina 

 tvillings- utan af tre enkla triklina partialmolekyler, i enlighet med den tetar- 



toëdiïska formtypen, i det att blott hvarannan prismayta i hvardera molekylar- 



ii 

 hälften motsvaras af en S«-atom; f. ö. representeras B i cliutonitens molekylar- 



ii m 



komplex af Ca, B 3 af Mg samt B 2 af Al 2 , de tvenne senare motsvarande änd- 



ytorna, hvilka dock hos clintoniten äro att beteckna icke såsom rhomboëder- 



utan såsom trigonala pyramidytor, och i enlighet härmed måste de tvenne mole- 



kylarhälfterna tänkas stälda öfver hvarandra sålunda, att deras likartade kanter 



komma att gå i samma riktning, icke omvexlande såsom i den rhomboëdriskt 



hemiëdriska ställningen (se planschen fig. 8), från hvilken man kommer till 



clintonitformens trapezoëdriskt tetartoëdiiska ställning genom att tänka sig den 



ena undre hälften vriden 60° i förhållande till den andra. Till denna sålunda 



sammansatta tetartoëdiiska molekylarkomplex har man på grund af cliutonitens 



kem. sammansättning att tänka sig en kärn- eller centralmolekyl (3 JL Al, 4 ) 



förhållande sig till silikatmolekylarkomplexen såsom calcitkärnan i cancrinitens 



molekylarkomplex. Orsaken till att formkomplexen hos clintoniten är tetartoë- 



driskt pseudohexagonal i motsats till biotitens vanligen hemiëdriska form kan 



antagas bero på frånvaron hos den förra af alkalimetall- eller i allmänhet en- 



atomiga radikaler: dess partialmolekyler äro enkla hemiëdriskt triklina CaAl- 



silikatmolekyler analoga med margaritens. G-enom denna frånvaro af alkalime- 



taller äfvensom genom sin kärnmolekyl af ^./-oxidhydrat bildar clintoniten en 



öfvergång från de egentliga glimmerarterna till chlorit arterna. 



Nämnda kristallokemiska molekylarformel motsvarar den empiriska formeln: 



3 ( Ca Al 2 Si 6 + Mg 3 Si 5 + H 2 Al O,), 



hvars öfverensstämmelse med de genom analyserna erhållna data utvisas af föl- 

 jande sammanställning af de derur beräknade procenttalen med de af Tschek- 

 måk (1. c.) anförda reducerade analyserna för seybertit och brandisit: 



