Utkast till dl Krist allokemiskt Mineralsystem. 139 



Brögger (1. c.) antagits såsom sådan. De tafvelformiga kristallerna äro t. e. d. 

 monoklint utbildade och förete stundom en tydlig optisk tvåaxlighet ehuru med 

 ringa opt. axelvinkel, hvilket synes mig häntyda på en delning af den rhom- 

 boédriska molekylen i monosymmetriska partialmolekyler i analogi med turma- 

 linmolekylen. I öfverensstämmelse med turmalin är melanocerit likasom äfven 

 cappelinit opt. negativ. Då den nu äfven i likhet med de tvenne nästföljande 

 mineralierna i kemiskt hänseende ansluter sig till cappelinit och turmalin, så 

 synes mig att man kan antaga en likhet äfven i molekylärt hänseende eller 

 anse, att melanoeeritmolekylen består af trenne med cappelinit- resp. turmalin- 

 molekylen analoga molekyler förenade i hufvudaxelns riktning, och sålunda för- 

 hållande sig till dem såsom glimmer till fältspatsarterna äfvensom leukophan till 

 danburit. Denna större komplikation i afseende på molekylen motsvarar dess 

 större komplikation i afseende på den kemiska sammansättningen, hvarvid de 

 enl. Cleve och Brögger deri ingående fluorföreningarna, i likhet med förhållan- 

 det hos turmalin eller snarare i öfverensstämmelse med chondroditmolekylarför- 

 eningarna, äro att betrakta såsom kära- eller centralmolekyler bildande förenings- 

 länkarna mellan de resp. partialmolekylerna. 



Karyocerit. Den af Brögger till grundform för detta i tafvelformiga rhoin- 

 boëdriska kristaller (B. OB), uppträdande mineral valda rådande rhomboëdern 

 ger axelförhållandet a : c = 1 : l,i85 samt motsvarar sålunda — l / 2 B hos mela- 

 nocerit. Dess kristallers optiska förhållande kan icke utrönas, emedan dess 

 molekylarstruktur i likhet med flere andra på pegmatitgångar förekommande 

 mineralier, innehållande de sällsynta indifferenta oxiderna, genom senare meta- 

 mosfoserande inverkningar blifvit förstörd eller förvandlad i en amorf isotrop 

 massa. 



Tritomit. Detta först såsom tetraëdriskt reguliärt betraktade mineral har 

 af Brögger (1. c.) blifvit bestämdt såsom hemimorft rhomboëdriskt med en tetraë- 

 der liknande hemimorf rhomboëder = ±B, hvaraf hufvudaxeln för grundrhom- 

 boëdern = l,iu, och bildande rålunda en öfvergångslänk mellan turmalin och 

 cappelinit med c < 1 och prismatisk utbildning å ena sidan samt melanocerit 

 och karyocerit med c > 1 samt tafvelformig bildning å den andra, ett förhål- 

 lande som synes halva sin motsvarighet äfven i kemiskt hänseende (se Brögger 

 1. c. p. 486). Brögger erinrar med anledning af denna tritomitens hemimor- 

 tism om den af Websky såsom sannolikt hemimorf bestämda Jeremejewiten (AL 

 B, O,), hvars egendomliga optiskt anomala förhållanden blifvit närmare under- 

 sökta af Klein (Sitzungsber. der Akad. der Wissensch. zu Berlin XXXII), och 

 närmast synes motsvara milaritens. Detta intressanta mineral har äfven ett 

 särskildt intresse i och för den af mig framstälda uppfattningen af turmalinens 



