Utkast till ett Kristallohemiskt Mint rais y ute ni. 143 



è-axeln hos cordierit. I samband härmed kan märkas att cordieritens ljusab- 

 sorbtion är = b>a>c således i öfverensstäminelse med de resp. kristallaxlarnas 

 relativa längd samt omvändt mot elasticitetsriktningarnas storlek, så att den 

 minsta kristallaxeln (c) motsvarar den största opt. elastieitetsaxeln (a) samt före- 

 ter minimum af absorbtion eller maximum af ljus, den största axeln (A) eller 

 (enl. Des Cloizeaux) den minsta elastieitetsaxeln (c) åter maximum af absorbtion. 

 Äfven i afseende på förhållandet mellan yttre formbildning, spjelkbarhet och 

 axlarnas storlek företer cordieriten den allmänna regeln att längdutsträckningen 

 går parallelt med den minsta axeln (c), spjelkbarheten normalt mot den största (b). 



Utom den rhombiska synes äfven en hexagonalt kristalliserande cordierit 

 unnas, förhållande sig till den rhombiska såsom biotit till muscovit, nämligen 

 den såsom en rhombisk cordieiittrilling ansedda, i mikroskopiska kristaller före- 

 kommande cordieriten i andesit från Cabo de Gata m. fl. vulkaniska bergarter. 

 Då hos den rhombiska cordieriten tvillingskristaller f. ö. äro ytterst sällsynta, 

 ett förhållande som kunde sammanställas med dess halt af en Si O-kärnmolekyl, 

 och då nämnda trillingsbildning öfverensstämmer i afseende på sin struktur med 

 anomala hexagonala kristaller t. ex. milarit, så synes den mig ock kunna tol- 

 kas på samma sätt d. ä. såsom ursprungligen vid högre temperatur hexagonal, 

 vid lägre temperatur sönderfallande i en rhombisk trillingskomplex. Tänker 

 man sig dessa pseudohexagonala cordieritkrist aller begränsade af mot brachy- 

 domaytan (Pöo ) svarande pseudopyramidala plan med normalvinkel = 58° 22', 

 komma de att nära öfverensstämma med beryllkrist aller, hvilka likaledes förete 

 en anomal struktur, antydande en sammansättning af rhombiska subindivider 

 (se längre fram vid beryll). 



Af ofvannämnda analogi mellan cordierit och muscovit i kristallokemiskt 

 hänseende kunde man hafva skäl att förmoda, att likasom den senare företer 

 en monoklin anomali så betydlig, att den af flere författare betraktas såsom 

 verkligt normalt monoklin, en sådan monoklin modifikation äfven borde finnas 

 af cordierit. Och en sådan har ock af ing. Tioeestedt blifvit funnen vid Ori- 

 järvi, samt af honom inlemnad till universitetets mineralkabinett. Kristallens 

 ytor (ab . ab 3 . a . b . c . ac) äro visserligen ganska ojeinna och tillåta icke en 

 närmare bestämning. Dock visar den en tydlig lutning eller afvikelse af några 

 grader från 90" mellan c- och «A-planen. Ännu tydligare visar sig den mono- 

 klina symmetrin på den skilnad af några grader, som förefinnes mellan makro- 

 domat ac och de båda prismaytorna på ömse sidor derom, hvilken ännu tydli- 

 gare visar sig i den betydliga olikheten mellan motsvarande kantvinklar i de 

 resp. planen; «-planet (ooPoT) är sålunda hos denna cordierit klinopinakoïd. 

 Detta vore således ett motsatt förhållande mot det hos monoklin muscovit, der 



