Utkast till ett Kristallokemiskt Mineralsystem. 149 



c = c S/M 64° 36' = l,63i ; c, - 0,6 1 3. 



a — a Sin 64° 36' = 1,428; a, = 0,~oo. 



b' = 1 b, = 1. 



«c' = c Siw 51° 42' = 1,417; äc, = 0,706. 



«// = a' Sm 35° = 0,8i9; ab, = 1,221. 



aie' = «c' 67« 35° 13' = 0,817; äbc, — 1,224. 



Af de tre pinakoidalformerna äro sålunda, b, > a, > c, i enlighet med den 

 kristallogranska utbildningen parallelt med i-axeln och spjelkbarheten : tydlig 

 spjelkbarhet parallelt med c-pl., något mindre tydlig parallelt med o-pl. Att 

 de tre pinakoïderna a, b och c äro att betraktas såsom hufvudytor eller de pa- 

 rallelt med hvilka molekylerna företrädesvis äro anordnade, utvisas icke blott 

 af spjelkbarheten utan ock af den normala utbildningen, i det att i alla zoner 

 former med koeff. 2 följer närmast på den med 1 , i motsats t. ex. mot fält- 

 apat och amphibol i prismazonerna, i hvilka utbildningen är anormal (Fnanken- 

 iieim). Också kan man hos epidot genom en enkel adition af indices komma 

 från dessa primära grundytor till de sekundära, så t. ex. i zonen a — c : äc, ä a c; 

 i äc — b : abc; i a — b : ab, a 2 b, a 3 b 2 ; i a — abc : a.,bc, a-Jjc etc; (Epidot från He- 

 ponselkä; F. J. Whk, mineral, medd. Finska Vet. 80c. förh. XIX). 



Denna olikhet mellan den i öfrigt analoga epidoten och orthoklaskristallen 

 beror väl hufvudsakligen på en olika ställning af elementaratomema i zonerna 

 a — b och c — b. Hos fältspat har i den förra zonen 67-antagligen en rhomboë- 

 drisk ställning med en oktaëderyta liggande i denna zon och betingar derigenom 

 fältspatens pseudohexagonala utbildning i den prismatiska zonen. Hos epidot 

 närma sig vinklarna i denna zon, äfvensom i zonen äc — b till oktaëderkantvin- 

 keln, och de oktaëdriska elementaratomema hafva derföre sannolikt i dessa epi- 

 dot-zoner en rhombisk ställning d. ä. med en oktaëderkantriktning parallelt med 

 zonernas hufvudriktning. 



Deremot är såsom redan ofvanföre antydts öfverensstämmelsen mellan epi- 

 dot och fältspat i zonen a — c ganska stor såsom närmare framgår af följande 

 sammanställning mellan epidot och anorthit i denna zon. 



Epiilot. Auurthit. 



% a : % c = 0,527 : 0,602 c : a = 0,55 : 0,63 



i = 64 u 36' • = 64" 4' 



Man kan således uttrycka förhållandet mellan epidot och fältspat sålunda, 

 att tre epidotmolekyler förenade i i-axelns riktning motsvara en fältspatsmole- 



