152 Fred. Joh. Wiik. 



triplan i enlighet med det ofvan antagna förhållandet till epidot kommer att gå 

 normalt mot denna senares. Äfven i afseende på dichroismen förhåller sig kar- 

 pholiten omvändt mot epidot, så till vida som hos den förra den minsta (färg- 

 lösa) ahsorhtionsriktningen = den större elasticitetsriktningen går parallelt med 

 symmetriaxeln eller kristallernas längdriktning, i hvilken riktning epidoten före- 

 ter maximum af ahsorbtion. 



Ardennit. Afven detta hittills endast från Ardennernas skiffergehit be- 

 kanta mineral kan sammanföras med de epidotartade mineralierna närmast med 

 karpholit och manganepidot, till hvilken den på grund af sin rhombiska form 

 kan sägas förhålla sig såsom zoisit till vanlig epidot. Dess formel kan näml. 

 enklast sättas = 



5 (II, Mn, Al, SL O 10 ) + V 2 O r „ 



och dess molekyl kan sålunda betraktas såsom bestående af 5 med karpholit- 

 molekylen beslägtade partiahnolekyler förenade omkring den 5-atomiga V 2 (resp. 

 vanadyl V, O-,, motsvarande hydroxyl II, 2 ) såsom kärnmolekyl, således i ana- 

 logi med förhållandet hos topas (se denna), hos hvilken Fl, antagligen spelar 

 en motsvarande roll *). Det olika molekylarförhållandet förklarar olikheten i 

 axelförhållande mellan ardennit och zoisit: ardennitens är nämligen enl. v. Rath 

 = 0,46c : 1 : 1 : 0,3i3 eller nära = % a : 1 : % c hos zoisit, Den tydliga spjelk- 

 barheten parallelt med 6-pl., den något mindre tydliga parallelt med «fe-planen 

 samt den pelarformiga utsträckningen parallelt med r-axeln tala för detta axel- 

 förhållande såsom uttryck för mineralets grundform resp. grundmolekyl. 



Orthit. 



Orthiten är isomorf med epidot. Detta utvisas ej blott af dess nära lika 

 axelförhållande : 



a:b:c= 1,550? : 1 : 1,7684; ß = 64" 59' (v. Rath), 



utan ock af dess regelbundna sammanvexning i form af kärnkristall med epidot. 

 På grund häraf kan dess sammansättning i enlighet med epidot uttryckas genom 

 formeln: 



*) I det inledningsvis framstälda elementarsystemet intager V i de tunga metallernas serie samma 

 plats som Fl i metalloidernas serie. 



